128 



PÉTERFI MÁRTON 



révén az egész stereoma erőssége határozott korreláczióban van a termőhely 

 nedvességével. Legfejlettebb a xerophil, közepesen fejlett a hygrophil 

 és végül alig fejlett a hydrophilalakok stereoma-ja, amennyiben az elsőknél 

 a sejtek vastag- és élénken színezett falúak, a többieknél vékonyabb-, kevésbé 

 színes vagy éppen zöldes falúak, illetőleg színtelenek a stereoma sejtjei. Az 

 ágak stereoma-ja rendszerint hasonló szerkezetű és arányos erősségű, mint 

 a száraké ; kivételt csak a csüngőágak tesznek, melyek még a xerophil 

 alakoknál is gyenge stereomájúak, ami abból magyarázható meg, hogy emez 

 ágak már helyzetüknél fogva sem igényelnek nagyobbfokú erősítést, majd- 

 nem tisztán a vízvezetés szolgálatában lévén. 



A szár és ágak felbőrében a sejtfalakon csavarosán vagy (ritkán) 

 gyűrűsen elhelyezett rostok szintén a mechanikai rendszerbe sorozhatok. 



^^í1^2><í 



31. rajz. A Sphagnuin subbicolor Hampe szárának felhőre felülről nézve, 



vázlatosan ; 

 1 Xerophil, 2 Hygrophil alak. A felső sejtekben a likacsok melleit a rostok 



is láthatók. 



mert feladatuk első sorban kétség kívül a sejtfalak erősítése, és csak másod- 

 sorban a hajszálcsövesség fokozása. E rostok csak a Sphaguiirn cymbifoJiuui 

 (Ehrh.) Warnst, és rokonfajain fordulnak elő. Számuk, illetőleg az, hogy 

 ritkábban vagy sűrűbben vannak a sejtfalon, ugyancsak a termőhely ned- 

 vesség! viszonyaival egyező. Xerophil alakokon e rostozat hatalmas, hygro- 

 és hydrophil alakokon gyenge, szegény. 



A levelek mechanikai rendszerét első sorban a zöld sejtek teszik, melyek 

 a levéllemezben a háló szálainak módjára helyezkednek el, a lemez szilárd- 

 ságát biztosítják. A levéllemez épségét a mindenkor fejlett szegély biztosítja. 

 A zöld sejtek és a szegély mint az egész levél mechanikai biztosítói, ökológiai 

 elváltozásoknak — ismétlem, ebből a szempontból — alig vannak alávetve. 



