140 GYÓRFFY ISTVÁN 



Legkívül a körded körvonalú szárat nagyon vastagfalú, egyrétegű felbőr 

 borítja (/) ; ennek sejtjei sugarasan lapítottak, hosszúdad tojásdadok, kívül 

 vastag kutikulával. A felbőr alatt vékonyfalú szögletes sejtekből álló kéreg- 

 parenchyma van (2), amelyen belül a »bulbus« vastagfalú, egysejtsornyi külső 

 rétegét (3) találjuk. Ezen belül egy belső vezető parenchyma következik, 

 amelytől azután éles vonallal, erősebben megvastagodott falú sejtek által elkü- 

 lönítve a középpontban látjuk a vezető-nyalábot. 



A vezető-nyaláb nagyon vékonyfalú sejtekből alkotott, amelyek a körül- 

 vevő belső vezető-parenchyma vastag sejtfalaival ellentétet képeznek. 



A szár e részletéből vett keresztmetszeti kép olyan, mintha a vezető- 

 nyalábot védőhüvely venné körül. 



Ha már most az egyes szerzők erre vonatkozó megfigyeléseit sorra 

 vesszük, a fentiekkel nem egészen egyező eredményeket találunk. 



L i m p r i c h t* a Pterygoneurum nemzetség általános jellemzésével a 

 következőket mondja : »a szár-km. kerek, a vezető-nyaláb hiányzik a levél- 

 telen részeken, a levéllel ellátottakon jól elkülönült* ; E n g 1 c r-nél :"" »szára 

 lefelé hiányzó, fent jól különült vezető-nyalábbal«. G. Roth-nál:*** »szá- 

 racska felső, levéllel ellátott részén vezető-nyalábbal, levélnélkűli részeken 

 nyalábnélküli. « 



A vezető-nyaláb nagyon jól elkülönült, a szár bármelyik magasságában 

 is nézzük, sejtjeit különbözőknek, eltérőknek látjuk első tekintetre is ; persze a 

 szár alsó részében nem lehet olyannyira elkülönült, mint a szár felső rész- 

 letén, ahol a felszívott anyagnak az erre czélszerű pályákon való veze- 

 téséről inkább lehet szó. A vezető nyaláb nem húzódhatik a szár aljáig egyenlő 

 kifejlődésben, hanem mindinkább elmosódik a sejtek különbözősége a környező 

 vezető-parenchymáétól, míg végre azzal majdnem egészen egyenlőalakúvá válik. 



B.) Az ivartalan ivadék anatómiai viszonyai. 



A loknyél (sela) anatóiiüai szerkezete. — A toknyél anatómiai viszonyok 

 tekintetében valami nagy változatosságot nem mutat, »a legtöbb mohánál 

 nagyon hasonló « "í" szerkezetű. 



A 2—5 mm-es, fiatal állapotában hengeres, km. -ben köralakú toknyél, 

 mikor a tok érett, sokszegletűvé válik és balra csavarodik el.'í't Ilyen, már 

 balra csavarodott toknyélnek nagyított km.-i képét látjuk a 43. rajzon. 



A toknyelet kívül borító felbőr egyrétegű ; nagyon apró három-, négy- 

 szögalakú sejtek alkotják ; az egyes sejtek fala tekintélyes vastagságú, külö- 

 nösen megvastagodottak a sejtfal kifelé eső oldalai. Azokon a példányokon, 

 amelyek nagy mérvben vannak a Nap hevének kitéve, a toknyél felbőr- 



* L i m p r i c h t i. h. I. köt., 520. old. 

 *• Die natürl. Pnanzenfam. I. 3. 425. old. 

 *** G. Roth Die europáischen Laubmoose I. köt., 282. old. 



t Lorentz Grundlinien etc. 393. old. 

 tt L i m p r i c h t i. h. I. köt., 524. old. G. Roth i. h. I. köt., 283. old. 



