A POTENTILLA REPTANS L. FORMA AURANTIACA KNAF. 149 



Tuzson János: A Potentilla reptans L. forma auran- 

 tiaca Knaf előfordulása Magyarországon/ 



E növényt legelőször Knaf szedte Csehországban, Komotau mellett, 

 kőfalakon. Ismertetve van a Celakovsky Pi'odromus-ában, mint a P. 

 reptans narancsszín-virágú alakja, megnevezés nélkül.** Később ez adat 

 alapján D o m i n,*** P. reptans L. var. typica f. anranliaca (Knaf) név alatt 

 írta le, Ascherson és Graebner'*' pedig P. reptans L. var. typica 

 DoM. § vulgáris, ** aitrantiaca Knaf névvel említik, mint olyan alakot, 

 amely eddigelé csakis a komotaui előfordulásból ismeretes. 



Az itt leírandó növény Monor mellett terem, a pótharaszti erdőnél levő 

 »Pióczás« nevű mocsár szélén. Először egy leszakított virágos szárrész jutott 

 hozzám Wartha Vincze tanár révén, mire a növény termőhelyét ez évi 

 július 15-ikén fölkerestem. A virágok ekkor már nagyrészt elvirítottak, csak itt- 

 ott találtam olyanokat, amelyeknek piros sziromlevelei még rá voltak zsugo- 

 rodva a termésre. Ezekből ítélve, egy kisebb folton terem ott e növény, körül- 

 véve és vegyülve a még akkor bőven virító, aranysárga virágú típusos P. 

 reptans egyedekkel. 



Míg a komotaui növény sziromlevelei narancsszínűeknek vannak leírva, 

 addig a monori példák sziromlevelei kívül ugyan szintén narancsszínűek, 

 belül azonban majdnem bíborpirosak, és a szirmok hosszában húzódó, narancs- 

 színű foltocskákkal vannak itt-ott tarkázva. Ezen kívül eltérés látszik a komo- 

 taui és a monori növény között abban is, hogy amíg amaz az A s c h e r s o n 

 és Graebner beosztása szerint a r«/^ar/s-csoportba tartozik, addig a 

 monori növények szára, részben fölegyenesedő és elágazó, így tehát az ascen- 

 í/í^ns-alakokhoz volna sorozandó. A termőhelyben pedig, a leírtak szerint, 

 szintén van eltérés, még pedig nagyon jelentékeny. 



A prágai múzeumból összehasonlításra megkaptam az eredeti K n a f-féle 

 példákat és ezeken megállapíthattam, hogy közöttük nemcsak narancs- 

 színű, hanem pirosas sziromlevelű egyedek is vannak, így tehát e tekin- 

 tetben a két növény azonosnak mondható, azzal a hozzátevéssel, hogy a 

 pirosas szín a monori példákon egészen a bíborpiros színig fokozódik. 

 A monori növény ascendens volta pedig szintén nem képezheti jogos meg- 

 különböztetés alapját, mert a három növényem közül az egyik nem ascen- 

 dens, hanem vulgáris. A fölegyenesedésnek, valamint az elágazásnak tehát úgy 



* Előadta a szerző a növénytani szakosztálynak 1906. évi október 10-ikén tartott 

 ülésén. 



** Celakovsky, L. Prodromus der Flóra von Böhmen. Prag. 1875, 626 old. 

 *** D o m i n, K. Beitráge zur Kenntnis der böhmischen Potentillenarten, — Sitzungs- 

 berichte d. königl. böhm. Ges. d. Wiss. Mathem.-naturwiss. KI. 1903, 42 old. 



t Ascherson, P, und Graebner, P. Synopsis der Mitteleuropáischen 

 Flóra. 1905, 36. Lief., 846. 6. old. 



