SZAKOSZTÁLYI ÜGYEK. 



A növénytani szakosztálynak 1906. évi 

 június 13-ikán tartott (CXXII.) ülése. 



Elnök : Klein Gyula; h. jegyző : S c h i 1- 

 b e r s z k y Károly. 



1. Bernátsky Jenő >->Az Ophiopo- 

 gon- és Coiivalhiiia- félék természetes rolwn- 

 ságáról« czímű dolgozatát T u z s o n János 

 terjeszti elő, amely voltaképpen a szerző 

 egyik terjedelmesebb dolgozatának kivo- 

 nata. 



2. Csapodi István ».4 Pegannm Har- 

 mala ügyéiena. felolvassa következő javas- 

 latát illetőleg indítványát .• 



Tekintetes Szakosztály ! 



»Hazánknak egyik botanikai nevezetes- 

 sége, mondhatnám, történeti kincse a 

 Pegannm Harmala L. Századok viharai 

 között megmaradt a Szent-Gellérthegyen, 

 a török világ emlékéül. A mai botaniku- 

 sok kötelessége gondoskodni arról, hogy 

 továbbra is az maradjon. Sajnos, az iránta 

 való érdeklődés annyira megcsappant, 

 hogy Magyarország virágos növényei 

 atlaszában sem kapott helj-et a magyar 

 különlegességek között. 



Pedig az igazi tudományt sem lehet és 

 nem is szabad egy kis sovinizmus nélkül 

 elképzelni. .'\ természetrajzi tudományok- 

 nak is hasznára lehet a magyar soviniz- 

 mus, ha sovinizmusunk őriz meg bizonyos 

 természeti ritkaságokat.* 



»Erezte ezt a Természettudományi Tár- 

 sulat, amikor annak idején K e r k á p o 1 y i 

 Károlyhoz fordult, hogy a szentgellért- 

 hegyi telkesítések során óvnák meg a 



kipusztulástól ezt az érdekes növényt. 

 Kerkápolyi azt felelte, hogy amenn)'!- 

 ben az ő telkein előfordulna, gondoskodik 

 róla. .^zóta sokat haladt a hegyen a par- 

 kozás meg az építkezés, félek, hogy a 

 Peganum sorsa is koczkáztatottabbá lőn.« 



»En már gimnazista koromban lelke- 

 sedtem érte. Most pedig aggódás fog el, 

 nem pusztul-e ki végképpen.* 



». Azért tehát fogadják szívesen a meg- 

 mentésére irányuló indítványomat.* 



» Kérem a vakáczióra szétmenő botani- 

 kusokat : 



1. Vállalja el vsásk), hogy a. Peganum-ot 

 ott a Szent-Gellérthegyen tanulmán3'ozza 

 olyan formán, mint F' i a 1 o w s k i tanul- 

 mányozta a szentgellérthegyi FicusX, Győ- 

 ződjék meg előfordulása körülményeiről, 

 állapítsa meg, nincs-e kipusztulóban. Tá- 

 mogassa ebben a szakosztály elnöksége, 

 esetleg maga a Társulat választmánya. 

 Öszszel azután írja meg és adja itt elő 

 tanulmányai eredményét.* 



»2. Ha mostani termőhelyén veszede- 

 lem fenyegetné, vállalkozzunk többen is, 

 hogy Magyarország hegyein keressenek 

 o'.yan alkalmas helyeket, ahová ezt a 

 magyarrá vált növényt át lehetne plántálni, 

 és így a magyar flórának megtartani. Erre 

 nézve már most is lehetne körültekinteni, 

 de az igazi cselekvés akkorra maradna, 

 amikorra a mostani lelőhely áttanulmá- 

 nyozása elkészülne.* 



A szakosztály élénk figyelemmel hall- 

 gatja az előadót és határozatilag kifejezi 

 abbeli óhajtását, hogy botanikusaink ér- 

 deklődjenek a közel jövőben az ügy 



