SZAKOSZTÁLYI ÜGYEK. 



157 



vUifolia és a Kliamnus iindtilata, mely 

 utóbbi nem egyéb, mint páratelt levegő- 

 ben tenyészett nyomorult alak. 



5. Schilberszky Károly h. jegyző 

 előterjeszti a szűkebbkörű bizottság ré- 

 széről az 1907. évi márczius 12-ikén, a 100- 

 éves forduló alkalmából tartandó Diószegi- 

 ünnepély tárgysorozatát, mely a következő: 



1. Elnöki megnyitó. 



2. Emlékbeszéd. Mondja dr. Barcsa 

 János. 



3. A »Magyar Füvészkönyv* botanikai 

 méltatása. Ismerteti T h a i s z Lajos. 



4. A »Magyar Fűvészkün3'v« nyelvi 

 méltatása. Ismerteti dr. C s a p o d i István. 



5. Elnöki záróbeszéd. 



A szakosztály a bemutatott ünnepi dísz- 

 ülés tárgysorozatát helyeslőleg elfogadja és 

 tudomásul veszi. 



A növénytani szakosztálynak 1906. évi 



november 14-ikén tartott (CXXIV.) 



ülése. 



Elnök: Klein Gyula; h. jegyző: Schil- 

 berszky Károly. 



1. Hollendonner Ferencz ^Nehátiy 

 Evonymus-faj párájának szövettani fejlő- 

 dései czimű dolgozatát Tuzson János 

 terjeszti elő. 



Hollendonner az Evonymus-oV. 

 párájával foglalkozva megállapítja, hogy 

 az E. ciiropaea 4 paraléczének helye a 

 levélnyelek tövét összekötő 4 collenchj'ma- 

 léczben kialakuló stereoma által van 

 megjelölve. Ugyanilyenek a viszonyok 

 az E. airoptirpurca-n, de a stereida-k 

 száma kisebb és nem mindig alakulnak 

 meg. Az E. Biingeaua fajon csak a 4 col- 

 lenchyma-lécz jelzi a felbőr fölrepedésének 

 és a phellogen megalakulásának helyét, 

 ezen paralécz nem keletkezik. A E. lati- 

 folia-n a fő collenchyma-jécz mellett, 

 mellékléczek is alakulnak. A felbőr először 

 a 4 fő-, azután a mellékléczek táján paltan 

 fel. Ugyanezt a sorrendet követi a para- 

 kambium megalakulása is. Az E. japonica 

 phellogen-je nincsen előre megjelölve, bárhol 

 kialakulhat az elsődleges kéregből. Végül 

 az E. verrucosa parabibircseinek parakam- 

 biuma teknőhöz hasonlítható, amely az 

 elsődleges kéreg különböző mélységű ré- 

 tegeiből alakul. Az E. lalifolia és E. 

 verrucosa fajt leszámítva, a peiiderma-ban 



mindegyiknél megtalálhatók az elfásodott 

 ú. n. phelloid-sejtek. 



2. S i m o n k a i Lajos » Magyarország 

 korongpár virdgai<.<. czímű dolgozatát Len- 

 gyel Géza terjeszti elő. 



S i m o n k a i értekezésében korongpár- 

 virágainkat ekként csoportosítja és külön- 

 bözteti : I. Sect. Thlaspidia Med. — AJ 

 Bisctdellac perennes. l/a B. lucida De, 

 1/b B. Bucsecsi Simk., 1/c B. longifolia 

 ViLL., 1/d B. saxatilis De, l/e B. seii- 

 carpa Simk., l/f B. alpestris W. K. — 

 B) Biscutellae anniiae. Nálunk kultiváltak. 

 2. B. Colnmnae Tkn., 3. B. apula L., 4. 

 B. lyrata L. II. Sect. Jondraba Med. — 

 Egynyáriak. Q. — 5. B. cichoriifolia 

 Lois. (Croat. Dalm.); 6. B. auriculata L. 

 (Solum culta.) 



3. Tuzson János. »A kleislogamia 

 egy új eseíéröl« czímű előadásában ismer- 

 teti két, Esztergom mellett nőtt, kleistogam- 

 virágú akáczra vonatkozó dolgozatát. A 

 Rohinia pseiidacacia-n kleistogam virágok 

 előfordulása eddig még nem volt ismere- 

 tes. Az említett két idős fa, — hat évi 

 megfigyelés adatai szerint, — állandóan, 

 csupa kleistogam virágot terem. A virágok 

 egészen a csészébe zárvák, SX"^ "i"^ nagy- 

 ságúak és ez állapotukban már egészen 

 érettek. Később a csésze felnyílik, részben 

 bemetszései berepedeznek és a sziromlevelek 

 kissé a csésze fölé emelkednek. Az érett, 

 de még egészen zári virágban a por- 

 tokok rendesen már föl vannak pattanva; 

 bennük a virágpor-sejtek csíráznak, és 

 a virág belsejében messzire kihajtják 

 tömlőjüket. A maghon is érett. A mag- 

 rügyeken az a sajátságos jelenség tapasz- 

 talható, hogy a nucelhts mindig kitolni a 

 mikropyle-n keresztül a ntaghon üregébe, 

 holott a megvizsgált rendes virágok mag- 

 rügj'én ez ritkán fordult elő. A megter- 

 mékenyűlés esete ritka: átlag 511 mag- 

 rügyre esik egy, sikeresen megtermékenyült 

 magrügy, holott a rendes akáczvirágban 

 ugyanennyire 49 megtermékenyült mag- 

 rügy jut. 



A különböző szerzők, és különösen a 

 Darwin és Göbel fölfogásának részletes 

 tárgyalása után Tuzson kifejti abbeli 

 véleményét, hogy a kleistogam virág belső 

 okokból ered, morfológiai kifejlődésében 

 visszamaradt képződmény, amely a hir- 

 telen fiziológiai kifejlődésnek, vagyis az 

 ivarszervek korai megérésének és a korai 



