42 TUZSON JÁNOS 



Cinnamoniuin-íajokra alapítja. Ezirányu tanulmányai czéljából fölkereste a 

 berlini botanikai múzeum gyűjteményét, valamint áttanulmányozta és össze- 

 foglalta a kapcsolatos nagyon kiterjedt irodalmat. 



Messze vezetne e dolgozat részleteiről szólanom, amely Staub-nak 

 egy újabb irányban való haladásáról tesz bizonyságot. Kétségtelen, hogy ha 

 S t a u b-ot a sors nem ragadja ki közülünk, úgy további dolgozatai a palae- 

 ophytologia kritikája terén is tovább vitték volna a tudományt. 



Ha ez elősorolt dolgozatait külön kiemeltem, az csak ezek jelentősége 

 miatt történt. Többi közleményei azonban, különösen az egyes helyi flórák 

 ismerete szempontjából szintén mind értékesek. 



A iiiecsekJu'gységi, a kricsovai, nadrági, munkácsi, radácsi, gánóczi és 

 a borszéki fosszil növények ismertetésével, valamint a Carya cosiata, 

 Ctenopteris cycadea, Pinus palaeostrobits, Sahal major, Dicksonia punctata, 

 Stratiotes aloides és a Chondriíes íaiok, valamint azok hazai előfordulásának 

 leírásával jelentékenyen gazdagította a tudományt. És a H e e r, G ö p p e r t, 

 Stúr, vSzabó József, Ettingshausen és más jeles férfiakról szóló meg- 

 emlékezései, meg a ■»Neiies Jahrbnch für Mineralogie, Geologie und Palaeonlo- 

 logic«, valamint a J u s t-féle »Botanischer Jahrc'sbericht« czímű folyóiratban 

 megjelent számos referátuma is lankadatlan munkásságát hirdetik. 



A tudomány melleit az ismeretterjesztés czélját szolgálta a folyóirataink- 

 ban megjelent számos dolgozata. Ilyen az Ausztrália, Japán és a Sarkvidék 

 fosszilis flórájáról, ;>/4 tntgkövesiilt növényekröl«, »A megkövesült erdökről«, 

 y>A borostyánkőről^, »A gombák történetéről <.< szóló és még más ismertető 

 közleménye, valamint a S c h e n k, H e e r, Felix és P a x egyes dolgozatai- 

 nak magyar fordítása. E helyen említem meg ama dolgozatát is, amelj'ben 

 »^4 növénytani kutatás hazánkban^ czim alatt, a magyar botanika fejlődését 

 1841-től-- 1890-ig gondosan összefoglalta. 



A palaeophytologián kívül, különösen pályafutása elején (az 1870 — 80-as 

 években) behatóan foglalkozott Staub a phytophaenologia-val is. Ez irány- 

 ban az Országos Meteorológiai Intézet kapcsolatában nagyon sok hazai adatot 

 gyűjtött, melyek nagyrészt ez intézet kiadványaiban, azonkívül pedig a Magyar 

 Orvosok és Természetvizsgálók XX. nagygyűlésének munkálataiban, a »Mathe- 

 matikai és Természettudományi Közlemények«-ben (1881) és más helyeken 

 jelentek meg. Itt említem meg továbbá a Fiume és a Monté Maggiore kör- 

 nyékének vegetáczióján tett megfigyeléseit, és a magyarországi tőzeges terü- 

 letekre vonatkozó dolgozatait, amelyekben sok, s a tőzeges területeink további 

 feldolgozására nézve értékes adatot tett közzé 



Ez alkalom nem szolgálhat arra, hogy a Staub összes dolgozatait, 

 melyek nemcsak a palaeophytologia és a botanika, hanem a magyar közműve- 

 lődés és a közoktatásügy terén megjelentek, mind elősoroljam,* valamint arra sem 

 terjeszkedhetem ki, hogy tevékenységét minden irányban részletesen méltassam,. 



* A Staub irodalmi működésének részletes kimutatása megjelent a M. Tud. 

 Akad. Almanach 1899-iki évfolyamában, a gj^akorló főgymnázium 1896, 1898/1899 és 

 1902/1903 évfolyamában meg a Földtani Közlöny 1905. évi 2 — 3. füzetében. 



