46 PÉTEKFl MÁRTON 



Péter fi Márton: Bryologiai közlemények.* 



III. 



Grinttnia plagiopodia Hkdw. flóránkban. 



A Gasterogriinmia (Schimp, Coroll. 1856, p. 46) algénuszba tartozó 

 fajok első tekintetre könnyen és biztosan felismerhetők arról, hogy rövid 

 toknyelük a többi Grinimiatói eltérőleg excentrikusan ízül, emiatt a tok 

 az egyik oldalán hasasán kidomborodik. A tok eme sajátságos alakja szol- 

 gáltatott alapot az algénusz nevének is. Ide tartozó faj kettő volt ez ideig 

 hazánk területéről ismeretes. Az egyik a Grimmia anodon Br. Eur., melyet 

 a Magas-Tátrában, Javorina és Nowy környékén először Limpricht (Novit. 

 aus der Hohen-Tátra, S. 51 **^), később ugyancsak a Tátrában Murán és 

 Havran környékén Chalubinski (Enum. musc. frond. Tatr. 1886, p. 50) 

 szedtek. A másik faj a Grimmia criniia Brid., melyei Baumgarten 

 (Enum. stirp. Magnó Transs. 1846, no. 2340) a dévai várromok öreg, akkor 

 még ép falairól, vS c h u r (Enum. plánt. Transs. 1866, no. 4346) pedig Nagy- 

 szeben és Brassó mellől közöl. A harmadik ide tartozó faj a hazánk terüle- 

 térc ekkorig tudtommal új Grimmia plagiopodia Hedw., melyet 1903 szep- 

 tember havában 0-Buda mellett az aquincumi romok falain Csősz Gábor 

 gyűjtött részemre, egyéb mohákkal együtt. 



Az innen származó példák gyepecskéi párnásak, szennyeszöld-színűek, 

 nagyon apró és fiatal Schislidiiim apocarpum (L.) Br. EuR.-hoz hasonlók. 

 A szárak 8—12 mm hosszúk, nyalábjuk kifejlődött. A levelek a szár alján 

 aprók, fölfelé nagyobbak, az alsók tompa-, a felsők kihegyezett és szőrös- 

 végűek. A szőrök rövidek, alig fogasok, színtelenek. A csúcs alatt végződő 

 levclér a lemez aljában gyengébb, mint felső felében ; sejtjei harántmetszetben 

 egyenlők, mindössze a szín, illetőleg fonák felé fekvőbb tágasabb üregűek, 

 mint a belső kitöltő-sejtek. A levélsejtek a levél felső felében '-/a-ában kerek- 

 dedek, vagy négyzetesek kerekített sarkakkal, alább nagyobbak, téglaalakúak 

 klorofill nélküliek. A levéllemez mindenütt egyrétegű, csak a széleken vannak 

 a levélsejtek kivételesen itt ott két rétegben. Egylaki. Az antheridium-os 

 ágacskák a spórátok alatt oldalasán állanak. Az antheridium-ok éretten sárgás- 

 színüek, a spermatozoid ok kiürülte után barnásak. Példáim vizsgálata után 

 kétségtelen, hogy e faj antheridium-ai nyáron érnek, amennyiben még a 

 szeptemberben szedetteken is lehet itt ott fedőjét még el nem hullatott — tehát 



* Előterjesztette Schilbcrszky Károly a növénytani szakosztálynak 1005. 

 évi deczember 13-ikán tartott ülésén. 



Az I. és II. részt lásd : Növ. Közi. II. köt. 1903. 173—176. old. 

 ** Bericht über die Thátigk. der bot. .Sect. dcr schles. Ges. für vaterl. Kultur. 

 Breslau, 1874. 



