100 



-^, y, (J', o. s. v. af någon polymorf art, dels för varietels 

 begreppets egen tvetydighet, dels för dess olika tillämpning 

 hos olika författare. Som dessutom dels varieteterne sjelfva , 

 dels deras serier äro olika i olika länder, är någon öfver- 

 ensstämmelse i tal- eller nummer-följd icke möjlig. Särskildt 

 är det nödvändigt att öfvergifva grekiska siffertalet, som, 

 utom andra olägenheter (till och med i typografiskt hänseen- 

 de), genom dess mångfaldiga olika användande nu mer är 

 endast förvillande, äfven som hvarje betekningssätt, som af- 

 ser bestämd nummerföljd, är skadligt. Verkliga afarter må- 

 ste betecknas genom egna namn, ej genom siifertal. Arter- 

 nas nummer hade betydelse tills artnamnen blefvo antagne 

 och sen man antagit varietets-namn äro några nummer för 

 dem utan all nytta. 



Att man likväl måste hafva något beteckningssätt för de 

 olika gradationerne bland hittills så kallade varieteler, är klart, 

 och derföre föreslå eller rättare rekommendera vi till allmänt 

 anlagande följande af flera redan använda. Fast äldre Bota- 

 nister, som i sina skrifter redan användt det gamla beteck- 

 ningssättet, svårligen kunna lösgöra sig från dess band, så 

 vore väl att yngre eller hädanefter som författare upträdande 

 icke låta insnärja sig i dess intrasslade garn. 



Att olikheter efter ålder, olika individuela eller blott lo- 

 kala skilnader, icke särskildt, utan blott i generela beskrif- 

 ningen, böra anmärkas, synes vara i sig klart. Äfven med 

 artförändringarne tyckes detta i flesta fall tillräckeligt , såsom 

 variat major et minor, foliis latiorihus et angustiorihus , 

 capsulis glahris et sericeisiy^ båda dessa återkomma hos alla 

 verkliga afarter af S. repens, nigricans o. s. v.). Vill man 

 särskildt tala om någondera af dessa, är väl tillräckligt sätta 

 S. repens v. (varietas) lejocarpa o. s. v. I Herbarier och 

 samlingar torde detta vara tjenligt, men knapt i systematiska 

 verk. Som artförändringar dessutom blott visa sig uti nå- 

 gon viss del och derföre vanligen så åtskiljas att den ena 

 är motsatt den andra och derigenom utegluter en tredje, kan 



