90 



men skiljas brstämdt och klart (jcnom sin upkomst af tvemie 

 ii(irb(',sl(i(/tude arters inbördes befrulitninff (mellan icke när- 

 besläktade , livilket I.inné likväl äfven antog i sin Dissert. 

 de Plant, ilijbrid.^ eger sådan icke rum). De slä midt imel- 

 lan båda starn(Oräldrarne, utan all man kan föra dem till nå- 

 gondera; något sådant medeUurhållande eger icke rum med 

 underarter, som blott närma sig en, och snarare mer afvika 

 frän de ofrige , och ej sällan ega aldeles egendomliga känne- 

 tecken. Hybriditcicr äter ega inga karaklerer, som ej finnas 

 hos någondera af föräldrarne eller som ej upkommit genom 

 deras olikheters förmedling. Derlill kommer alt bastard-ar- 

 terne sällan sjelf^a gifva groende frön, hvarföre de föga 

 ökas, alllid ferekomma mycket spridda och sparsamt, och 

 vanligen efter någon tid utdö, såvida icke en ny befruktning 

 mellan slam föräldrarne eger rum. Derföre halva de också 

 ingen egen historia, ulan sluta sig an till den ena, än till 

 den andra af dessa. Att sätta bastard-arterne på samma li- 

 nie antingen med varieleter eller med verkliga arter, s;isom 

 af de flesla nyare brukas, är i vår lanke bestiimdt iika orik- 

 tigt ; de ulgöra vexlbildningar iif en alldeles egen ordning, 

 som, då del liybrida ursprunget är bevisligl, böra på eget 

 sätt anmärkas i systemet. 



Teorien öfver en del vextformers Isybrida ursprung, länge 

 anad, slutligen klart insedd, r/.kade snart i misskredit genom 

 öfverdriflen i sin lillanijning. Efter den ytligaste yltre likhet 

 aniog man hybriditeler mellan de aflägsnaste vextcr f. e. 

 Chenopodiinn liijbridmn af Da t ur a Sfra/uonium och Cheno- 

 jjodiuni viride ; Al nits incmui pinnat a af Sorbiis avciiparia 

 (som blommar först frampa sommaren) och Alnus incana 

 (som blommar under snösmältningen så all sjeKva blomnings- 

 tiden lillräckligen ulvisar orimligheten) o. s. v. *). ^ujner 

 är dess verklighet genom direkta försök satt utom allt tvif- 

 vel; konsten har icke blott frambragl en mängd sådana (f. e. 

 af Pelargonia) , utan äfven lyckats efterbilda några i natu- 

 ren förekommande I. e. af Ditjitahs och Verbasca. Det lyc- 

 kas deslo lättare, ju mer näVbeslåglade föräldrarne äro och 

 endast de mest närbcslägtade fortplantas genom egna frön. 

 Möjeligen kunna, f. e. bland Saiices iCanis), närbeslägtade 

 arter derigenom blifvit så sammanblandade all arternes åt- 

 skillnad nu icke mera ar möjelig; liksom hybriditeler ofta 

 oriktigt blifvit tagna för öfvergångsformer mellan verkliga ar- 



*) Af denna beskaflenhet äro iiäslan samtligé de i Linnés disserlatiou 

 de plant, hybrid, anlörda exempel, ulom de, livilka såsom Xero- 

 nica liyhnda m. (L endast äro Idiläliiga alvikelser Iran någon an- 

 nan art. 



