SS 



hoppas, all efter sina hypoleser upgöra deras genealogi. Den 

 som skrifver verldshistorien far icke förneka nu mera Ame- 

 rikanska staternas sjelistandighet , fast han känner deras Eu- 

 ropeiska härkomst; pa samma grund, fast all liknelse hallar, 

 syntiS icke Nalurhislorikcrn bura förneka furvandta arters 

 sjelfständighet , så mycket mindre som han ej historiskt kän- 

 ner deras ursprung. Da miin vet, at så mangfalldiira arier i 

 naturen äro utdöda, så torde det äfven vara billigt tiller- 

 känna naturen ännu en fortfarande skapande kraft att ersätta 

 dessa genom nya arior, icke omsdelbart frambragla, utan 

 -genom de lefvandes fria utbildning uli bestämdl olika rikt- 

 ningar. 



Vi hafva hittills hufvudsakligen fästat oss vid begreppet 

 underart och dervid upgifvit dess väscnlligasle skillnad frän 

 verkliga, fast närbeslägtade, arter vara saknaden af histo- 

 ria. I Svenska Litavatarför. Tidn. L c. hafva vi vidare 

 sökt uplysa flera hitliurande förhållanden och lillika Ujigifvit 

 skalen, hvarfure vi belrakta flera, som arter ansedde Gale- 

 opsides , Solana m. fl. (Orobancltcr , Fedlcr o. s. v.) endast 

 som underarter. — Dessutom skulle vi vilja som underarter 

 iiptaga alla sådana, om hviika det ännu icke är oss fulU 

 klart, huruvida de äro konstante eller icke; ty det är sär- 

 deles vigtigt alt atsliilja livad man bcstamdt. vet frän det 

 man blott anser sannolikt. Ty hvaraf härleder sig del stän- 

 digt herskande misstroondel mot de flesta furfaltares arire- 

 duktioner? Val till en del deraf, att liklielerne undgå ingen, 

 men många verkliga skilnauer ofta åtw skarpsynlaste , hvar- 

 före mången 10 gånger reducerad art slutligen ändå befun- 

 nits ganska go 1, — men hufvudsakligen deraf, ait de sam- 

 manblandat livad de verkligen sett sammanflyla med det de 

 förmodat kunna sammanflyta, hvaraf den sanna erfarenheten 

 varit utan all frukt och nytta. Nybörjare kunna väl iinna 

 mången vigtig skillnad, men knappast någon riktig reduk- 

 tion af allmännare goJ kända aiter, ty karakferernc förvilla 

 och kunna försvinna ulan all någon verklig öfverg.ng eger 

 rum. Si har handt mig, oaklal all försökt varsamhet, med 

 Cori/dalls fabncea. Jag förde C. solida frän Skåne lill Små- 

 land, på mager jord fick den der bracteas integras och alla 

 upgifna karaktcrer af C. fabacea ; men den var derföre icke 

 C. fabacea , utan C. solida bracieis integris. Det var mig 

 då ännu icke klart, att artbestämnbuj var oberoende af eller 

 är nå/jot lunjre än karakterer. Alla våra Corijdalis arter 

 variera bracieis palmatis o 'h bracteis inteijris — och just 

 dessa analoga former, i stället för att ulgJra öfvergångar, 

 bevisa, att do äro trenne verkliga arter. 



