grare eller fetare vexeställe i allmänhet o. s. v.) — iche 

 heller endast genom konstens olika hehandlimj ära fram- 

 broffte (till hvilka äfven sådane secundära bildningar torde 

 böra räknas, som upkomma genom afbetning, hvaraf ofta 

 upslår en forma tenuior basi ramosa , humifusa; Ja! ofta 

 blir en annuel vext, derigenom perennans, att den första 

 ärel hindras gå i frö, o. s. v.); samt slutligen icke heller up- 

 kommit genom en atypisk utbildning eller anamorphos. — 

 Taga vi varietets-begreppet i denna bestämda och inskränk- 

 tare mening, sä tro vi det blifva vida lättare, att säga hvad 

 som är variefet eller icke; och vi kunna äfven lätt åtskilja 

 tvenne olika slag af varieteter, nemligen: 



A) Art/orändrhifjar (Variationer) , det vill säga sädana 

 afvikelser, som blott upkomma yenom en viss dels olikhet 

 eller en bestämd karakters afvikelser under det vextens 

 antingen karakterer eller hela utseende i öfrigt förblir oför- 

 ändradt. Vanligen är hos hvarje slägte eller åtminstone hos 

 närförvandta arter ett likartadt anlag (nisus analoyus) att 

 bilda analoga variationer, hvilka de, som i artbestämning ut- 

 gå frän vissa karakterer, vanligen förvexla. Så f. e. hafva 

 de flesta vexter en var. elatior et pumila, Uieracia en v. lalifolia, 

 en anguslifolia; Rosoe en pubescens, englabra; Primulfs en 

 longistyla, en brevistyla; Campanuhe en albiflora, eller en 

 micranlha, en macrantha; Salices en lejocarpa, «n eriocar- 

 pa o. s. v. i oändlighet. Del blefve vanligen alltför vidlyf- 

 tigt att anmärka alla sådana variationer, hvarföre man i vår 

 tanka helre i slägtets eller afdelningens generela karakteri- 

 stik äfven antyder dess anlag till vissa hos alla återkomman- 

 de artförändringar, eller ock i beskritningen efter hvarje art 

 anmärker: "Exstant variationes albiflorce. , micranthff. , t/la- 

 bratcs eic.''\ allt med afseende på det förhällande, som är ty- 

 piskt i slägtet. De flesta artförändringar visa sig hufvudsak- 

 ligen : 1} i en viss dels relativa storlek j, hvaraf ofta up- 

 komma beslämde vai-r. elatiores et jntmilcE (bland Rosce etc. 

 finnas sådana ofta, under odling genom sticklingar, constante); 



