45 



Linné beskrifver i Golhlandsresan med sin vanliga nät- 

 la korthet en Z. palustris ifrån Grötllingebo. Det är svårt 

 att afgöra, om denna bör hänföras till den nu beskrifna, el- 

 ler till Z. pedunculato, som växer på samma ställe och är 

 allmän vid Golhlands kuster, der den har bredare och plat- 

 tare blad, än vanligt. Synonymien efter växtställen skall all- 

 tid blifva osäker i ett slägte, der flera former eller arter of- 

 tast växa tillsammans. Linnés benämning är dessutom både 

 otjenlig och ledande till mångtydighet. Hans Z. jjahisiris 

 är lånad ifrån Micheli och är, såsom synonymien tillräckligt 

 visar, ett collectifspecies. Sjelf synes han icke lemnat myc- 

 ken uppmärksamhet åt detta slägte; man kan endast deraf 

 förklara anmärkningen i Flora Svecica om habitationen "in 

 fossis et fluviis'\ hvilket kan äga sin rigtighet i Italien, men 

 icke i Sverige, der alla hittils upptäckta former endast, med 

 ett enda bekant undantag, växa i saltvatten vid hafskusterna. 

 Om namnet skall bibehållas, tillhör det Michelis art, hvilken 

 utniärkes genom ''''capsvUs ad costas harbatis"' och således 

 svårligen kan vara identisk med Z. major Bönningh. som har 

 ''''dorsi crisfa, contUjua.'''^ Den senare, som i Södra Sverige 

 lärer vara allmän , är i den öfriga delen af landet åtminsto- 

 ne mycket sällsynt. Yid Öslergöthlands och Calmareläns ku- 

 ster, der, utom Z. pedunculata och pedicellataYx.^ flera an- 

 dra former äro allmänna, har jag aldrig sett den, lika litet 

 som på Gothland. Det är således troligt, att den af Linné 

 var okänd. 



Slägtet ZannichelHa förtjenar uppmärksamhet och jag 

 torde vid ett annat tillfälle återkomma till de Svenska former- 

 na. Med Professor Fries anser jag det ännu förtidigt att af- 



liis anguslissimis, subselaceis; umbella subsessili,. nuculis brevifer 



pedicellatis , utrinque subcristatis, late lunulatis, stylo dupto loiigio-- 



ribus. 



Z. repens Bönningh. ? 



Ad Boda Oelandiae. 



