^6 



vi i Sverge af dcUa slägte ega ireune skilda arler, livaraf 

 båda de första variera med och utan korkartigt \ingad bark, 

 neml. : 



1. Vlmus camjieslris , 5—6 — andra, fructibus sessilibus 

 nudis apice iutegris late obsoleleqiie emarginalis. 



a. ramis terelibus. U. montana E. Bot. t. ISHl opiime! 



b. ramis suberoso-alatis. U. major En(fl. Bot. t. 2542. (En- 

 dast odlad). 



2. V. suberoso , subtelrandra , fructibus sessilibus nudis', 

 apice profunde incisis, sinu interiori cordalo subclauso. 



a. ramis leretibus. Ulmus campestris E. Bot. t. 1S86 

 opiime. 



b. ramis suberoso— alatis. U. suberosa Engl.Bot.t. 2161. 

 Denna är en sydligare art, som, enligt Engelske förfat- 



tarnes egen uppgift, endast förekommer i S. England, då V. 

 montana är der den nordligare och ensamt i Skottland före- 

 kommande. 



3. U. effusa, suboctandra, fructibus pedunculatis ciliatis. 



Alla dessa arter finnas på Öland och äro lätta att efler 

 sitt olika växesätl och ulseende åtskilja. Växande tillsammans 

 hafva de olika blomningslid. Vlmns conipestris har de stör- 

 ste blomgytlringarne och blommar tidigast; sedan följer Ul- 

 mus effusa, sist blommar Ulm. suberosa. 



11. Den i nyaste Engelske Flororne anförde Rwnex a- 

 quaticus är den i kärr växande R. domesticvs ; onekligen 

 passar ock Linnés beskrilning bäst på denna, ty från den man 

 vanligen vill kalla så afviker Linnés genom spetsiga rotblad. 

 Måtte man dock en gång upphöra, all vilja hänföra Linnés 

 R. aquaticus till någon bestämd art, då han dcrunder nj)- 

 penbarligen och bevisligen saraman fattar fyra. 



12. Sedan de mycket naturliga slägtena Vaccininm 

 och Pyrqla blifvit upphöjde till egna familjer, kan det visst 



