22 



flesta botanister med R. obtudfolius liksom följande med R. 



crispus. Båda äro redan omnämnde uti Pl. Gothob. 



13. Rumex propinquus (mihi) 



valvulis omnibus graniferis, unica magno-granifera , lale 

 cordatis obtusis subintegerrimis, verticillis confertis, ra- 

 mis contraclis, foliis acutis subundulato-crispis , inferio- 

 ribus radicalibusque e basi plus minus oblique rotundata 

 I. cordata oblongis. 



På torra ställen bland andra Rumices vid byar t. ex. 

 Långedrag. 



Vexten 1 \ aln hög och kanske högre. Stjelken med 

 tilltrykta och sammangyttrade grenar. Rotbladen 1 r fot lån- 

 ga och 5-- 6 tum breda, våglga samt något krusiga. Foder- 

 skalen, af hvilka ett, i likhet med förhållandet hos föregåen- 

 de art, är stort-grynbärande och de tvenne öfrige försedde med 

 mindre gryn, äro i mogna tillståndetrödbruna. Fröna med concava 

 sidor (i tvär afskärning bildas således fröels sidor af inåt böj- 

 da krokiga linier); detta sednare kan dock vara individuell 

 eller härröra af vextens möjligen hybrida uppkomst. Till 

 . habitus är den lik R. ci-ispus , men skiljes lätt genom sina 

 characterer; med hänseende till dessa sednare står den när- 

 mast följande, men skiljer sig medelst vextslälle och dylikt 

 till den grad, att de på intet sätt kunna förenas. Deremot 

 ■skulle jag för min del efter theoretiska och kanske äfven nå- 

 got practiska skäl anse denna art böra förenas med R. cri- 

 statiis båda skulle vara former; uppkomna genom hybridi- 

 sering. R. cristatus skulle härstamma från R. obtusifolius 

 befruktad af R. crispm; R. propinquus frän den sednare 

 befruktad af den förra. 



74. Rumex coiispersiis Hartm. Skand. ed. 3 p. 85. 



valvulis, unica magno-granifera excepta, subnudis, late 

 cordatis subacutiusculis denticulatis, verticillis confertis , 

 ramis congestis, foliis planis inferioribus e basi rotundata, 

 radicalibus e subcordata oblongis. 



