21 



fortsältes längre ned på den ena än på den andra), mera 

 sällan egentligen hjerllika, och ega der sin största bredd; ^ 

 rigid, ej så hög och mindre yfvig än föregående, här gre- 

 narne tilltryckta sljelken, rotbladen rakt uppstående; dessa 

 sednare hafva på midten sin betydligaste bredd och afsmal- 

 na något litet mot den merändels snedt äggrunda basen. — 

 Denna form är till yttre utseendet lik R. aquaticus Fr. , men 

 bildar på intet sätt någon öfvergång till densamma. Dere- 

 mot gifvas mellan båda formerne en otalig mängd öfvergån- 

 gar de få endast betraktas som tvenne ytterligheter. 



Hvad Rumex-arternes synonymie beträffar torde jag få 

 tillfälle att på ett annat ställe vidare orda derom. Här må 

 endast anmärkas att den hos Hooker British Flora ed. 4 p. 

 150 beskrifna R. fhjdrolapatkmn utan tvifvel, enligt beskrif- 

 ning, är R. maximus. Huruvida R. Ihjdrolapalhum Huds 

 är vår B. aquaticus Fr. (såsom de flesta Auktorer synas 

 medgifva) eller R. maximus , kan jag för närvarande i mitt 

 isolerade läge ej afgöra. Emedlertid synes namnet "aquati- 

 cus" enligt min oförgripliga mening passa bäst för den art, 

 som uteslutande vexer uti sjelfva vattnet. 

 12. Rumex cristatus Wallr. 



valvulis omnibus graniferis, unica magnogranifera, plus 

 minus late-cordatis acutiusculis acute triangulari-denta- 

 tis, verticillis confluentibus, ramis patentibus, foliis acu- 

 tis inferioribus radicalibusque e basi plus minus cordata 

 1. oblique rotundata oblongis. 



Vid nya vägen mellan staden och Masthugget bland R. 

 ohtusifolius och crispus. 



Exemplar af denna art frän Götheborg äro till habitus ej 

 olike dem af R. ohtusifolius ^ med hvilken art den närvaran- 

 de dock ingalunda, enligt de gifna kännemärken, kan för- 

 blandas. Grenarne äro frånstående stjelken , blomkransarne 

 nästan sammanflytande och hela vexten af ett något spretigt 

 utseende. — Närvarande art förblandas utan tvifvel af de 



