10 



cimdanis fiircatis liberis 1. anaslomosantibus. — Inne- 

 fattar 4 arter. 



Ref. inser ganska lätt svårigheten att för underafdelnin- 

 gar i ett så naturligt slagte som Pteris finna några fasta 

 och säkra cliaracterer; må vara att de af Förf gifnalemna 

 mycket öfrigt att önska — hitintills äro de förtjenta af för- 

 sta rummet. — Utan obillighet torde man bordt vänta en den- 

 na Tabula Sect. Syiioptica föregående Character yeneris 

 jemte en framställning af slägtets affinitet , geographiska ut- 

 bredning etc. Väl ursäktar Förf uraktlåtenheten häraf der- 

 med att Presl nyligen uti sitt berömda arbete — ehuru mer 

 och mindre fullständigt — behandlat dessa ämnen; men 

 livad särskilt en Character f/enericus angår gifvas för den- 

 sammas utelemnande deslo färre skäl som andra Författare 

 t. ex. Presl fört de beskrifna arterna till olika genera, hvar- 

 till kommer, alt det gifves andra med Pteris närslägtade ge- 

 nera, och hvar och en, som begagnar Herr Agardhs afhand- 

 ling, utan Ivifvel fordrar att först och främst få veta, huru 

 slägtet enligt Författarens mening bör begränsas. Hvad 

 framställningen af arternas geograj)hiska utbredning åter vid- 

 kommer, hade Ref. uti ett dylikt arbete, för att bespara lä- 

 saren mödan att sjelf extrahera en dylik , ej uteslutit den- 

 samma. Här komma dock olika åsigter i fråga och — in 

 re ambigua — vill Ref. ej , äfven om han äger för ögonen 

 den mtist sjelfförtröstande föresyn, på något sätt upphöja 

 sin subjectiva mening till absolut lag. 



Efter "Tabula Sectionum Synoplica'' vidtager sjelfva Re- 

 censio Speciernm. Dessa sednare äro till antalet 94, med 

 undantag af dem , som uti noter anföras och af hvilka Förf. 

 ej sett exemplar. För hvarje Species anföres artmärket, en 

 som det tyckes temligen fullständig synonymie, vexlställe 

 och de samlingar, i hvilka Förf. sett de beskrifna exempla- 

 ren, derefter arlbcskrifningen, hvilken, utom det att den tyc- 

 kes vara exact, äger den förtjensten att ej vara lång och så- 

 ledes visar att Förf., i motsats till en del andra, mindre ser 



