»5 



rar Ray, hvars synonym Srnith haft läll att bestämma. Det 

 införes afven af J.inné, som dock synes Iiafva anat något 

 misstag, då han i Sp Pl. ed. 2 utesluter både Scheiiclizers 

 och Ray's synonyma, ehuru han åter, troligen efter Hudson, 

 som åfven med A. rubra förstår I\Jil. lendhf. upptager Ray's 

 synonym i Mänt. 2. Detta synes bevisa att Linné ej lemnat 

 det svenska gräset synnerlig uppmärksamhet, i sednare tider 

 upptagen af vigtigare saker. 



Affrostis cnnlna L. beskrifves först i Fl. Su. ed. 1 i til- 

 laggen: '''cahjeibus colomtis 3 pctaJorinn arista dorsali , re- 

 curva:' — I Spec. Plant. ed. 2 tillågges i diagnosen: "c?//- 

 mis prost ratts subramo.sis /^ samt i beskrifningen : 'remota 

 purpurosccntp. (colorp) lucens focUiiis observatur qnam pro- 

 xirna:'' — I Sysf. Plant. ed. XII tillkommer: '''panicnla elon- 

 ffata smpiiis , raiHulis coarctafn pnrpiirasccns , arista seta- 

 €ea , alba , floscuh dvplo lontpore , rccfa , media notata qe- 

 nicnlo fusco:' — I Praelectiones in Ord. Nat. ed. Gieseke p. 

 3 47 säges: 'V/r/ bosin habef parvam ar/stam, qnam von ha- 

 tet Hotonifera , alias similliina ; sola decnmbit , pluribiis ta- 

 nten cincfa er ii/ ilar.''' 



Första diagnosen passar visserligen äfven på vår canina^ 

 men lilhiggei i Spec. Plant, kan endast undantagsvis gälla 

 om denna, som väl sällan har ciilmos prostratos subramo- 

 sos; en egenskap, som är så allman för A. vuhjaris , att den 

 med skäl blifvit intagen i diagnosen. Äfven jemför Linné 

 icke A. canina med A. rvbra (hvilket ovilkorligt bort ske 

 om A. rubra vant borealis) , utan med A! stolonifera , med 

 h v liken (\^\\ är si tu il Urna. 



Prof Afzelius säger ock: A. caniua L. Herbar. qua co- 

 lorem, habitam et sfaturam est omiiino simitlima A. stoloni- 

 fercE, in collibns vulrjari:' Äfven äro A. vuh/aris och stolonif. 

 ännu svara alt altid skilja, då caniua Oi^h stohnifera aldrig 

 kunna förblandas. 



Dä man vet huru borsten på A. rnJgaris ^^ varierar från 

 liten och omärklig till dubbelt längre än sitt petalum (flos- 

 culum L.), så förklaras de olika "uppgifterna: då den blir 

 lång, är den ock något böjd, ehuru ollast ''recta;'" alba är 

 den altid. Hos nutidens A. canina är den altid, så ofia den 

 finnes, lomja et ijenicidata och nedom knäet mörkare. "P«- 

 nic. eloufjata srepins , ramvlis coarcfata'' synes antyda en 

 tätare vippa, sådan A. vuhfaris ofta äger. Huru A. vnJq. då 

 den vexeF i tufvor blir nästan upprätt och spridd nedliggande 

 enl. Praelect. vet hvar botanist. Föga eller intet, utom må- 

 hända färg och andra obetydligheter, kunna lämpas på vår 

 nuvarande canina. 



