M 



marken, der dock Linn; först aniniirkl A. rnbra cLaches, 

 Lapp. 2, paS- 91: "« (/rass irith a s/rnder chtrkcoloiired pa- 

 nicle, approachhiff to t lie ^tem ,'^ sedan iiplagen i Fl. Lapp. 

 som citeras till A. ruhra i Fl. Siiec. ed. 2), följde aanska 

 otvunget att A. boreolis skulle anses vara A. rubra L. och 

 A. canina L. något annat. Hfaemo! förekommer dock att 

 Linné såsom ofvan n;nines, nästan omöjligen kunnat skilja 

 2:ne arter, som nutidens micrologie näppeligen förmår be- 

 stämma. Vidare kallar Linné A. rubra ett allmänt gräs: ''in 

 pratis depressis iibhpie^ Fl. Sii. , ^'"(jramon ViiU/atissimtiin''' i 

 Handskr Ant., afvensom A. rubra. anfures i nästan alla spe- 

 cialfloror Linné utgifvit i form af Disputalioner , såsom Her- 

 bationes Upsalienses, Flora Anglica, Fl. Danica., Flora Åker- 

 öensis, afvensom i Demonstrat. plantar. in Horio Upsal. (jemte 

 A.stolotuf.). hvilket antyder ett vida mer lUbredl gräs än A. 

 boreaUs, som hiltiUs endast blifvit funnen eller utredd i Sve- 

 riges nordligaste provinser, samt i Smaland och Halland enl. 

 Fries. Tsar härtill kommer att var A. canina verkeligcn fin- 

 nes i Lappmarken, älven den nordligaste, såsom ofta s;nd af 

 H:r Kyrkoh. L. Laestadius, så furfaller dol inkast, som hämtas 

 af localen , ehuru det gerna medgilves, all Linné lika lätt 

 kunnat lörsl påträffa A. borealis; något som ej kan afgöras 

 och inaenlins belyder, om del kan <iöras probabelt att Lin- 

 nés canina är A. rulf/aris p'. Tvä; I om masle man i detta 

 fall sluta, all Liiuié anlingen alls ej känt vår A. canina eller 

 ock enl. min förmodan innefattat både denna och borealis i 

 sin rubra. Att Linné förr haft reda jå A. canina (hans rw- 

 bra) j än på den lörsl år 17 55 i Fl. Su. nämnda canina sy- 

 nes naturligt, da den förra nästan i alla trakter bekläder 

 hela sträckor och kan kallas ruhjatissima , när den sednare 

 (om min förmodan att den bör sökas i A. vuhjaris är rigtig^ 

 på sin höjd här och der kan kallas copiosa. 



Linnés origliga beskrifning pa kronborstens plats hos A. 

 rubra: ''petalo exieriore terniinato arista torfili recwva ^'^ 

 är troligen lånad af Scheuchzer, som har: 'f/lnma alterutra 

 in arista ni apice sno terminatnr'" — samt kallar den vidare: 

 tortileni <5' aliquantisper recurvaui^ '■'}. Delta lan är sa myc- 

 ket möjligare, som Linné försummat inlägga vexten i sin sam- 

 lino" en vårdslöshet, som ofta händer med de allmännaste 

 vexterna. Del af Scheucliz. beskrilna gräset är dock lör oss 

 främmande, näml. Milium lendifjenun , enl. Smith och Tri- 

 nius. Scheuchzer hade sitt exemplar frän England och cite- 



*) Äfven passande {.å vår A. canina, iivaruire niisslagel är sä myc- 

 ket ursägtligare. Scheuchz. lig. T. 3, f. ii G är ock snarlik en 

 lamulus af J. canina. 



