152 



indelningen efter det olika \extsältet (incuhaceae , f. e. syn- 

 nerligast i den mer drifvande södren , rosmarhtifoJki , aiujU'- 

 stifolia, frodiga former af S. repens o. s. t. motsvara tydli- 

 gen de Viminaliske i föregående sectjoner) , kunde en kan- 

 ske bestämdare framställas efter stiftet, då de analoga arler- 

 ne parallelt motslälldes hvarandra *}. 



G. Capreae. H. Incuhaceae. 



V. Chamelix. (Fjäll-Pilar eller Sirka , för att upta- 

 ga en Lapsk benämning på Lapska arter). Hävt/en i spetsen 

 af de bladiga årsqvistarne. HänfjefjäUen svedda, trubbiga, 

 gvarsittande. Honnnysfjlandler vanligen 2, samsittande. Stån- 

 dare 2, stundom flera, med efter afblomslringen mörknande 

 knappar (under blomningen ofta blå!). Fröhusen nästan 

 oskaftade (skaft kortare än honungsglandlen), yngre vanli- 

 gen korta trubbiga, äldre utdragne ofta hornlikt (detta är 

 ett mot de förra motsatt förhällande, livilkas fruktämnen re- 

 dan i första åldern äro långa, men smala och sedan up- 

 svälla). Stift och märken smala , vanligen klufne. 



Bladen yngre vanligen långhåriga, äldre glatta, nätåJri- 

 ge; stammen vanligen lågväxt, endast S. glauca hinner nå- 

 gon betydligare höjd. Denna afdelning innefattar alla egent- 

 liga Fjäll-Pilar, hvilka icke, som de föregåendes, om de äf- 

 ven finnas i lägre fjällregioner, nedstiga till låglandet. Äf- 

 ven i detta afseende afvika S. Loppomim och luistata; de 



*) i) Citierascetites, med gråaktigt, under torkning alldeles icke mörk- 

 nande eller svartnande, utseende, bladnerverne på ölre sidan in- 

 sänkta, stift omärkligt (S. Caprea , grandifolia, rinerea, auritay 

 livida, incubacea, finmarkica , myrtilloidcs). IIJ ISigricantes , 

 gröna (eller ludna hvita) under torkning mörkare eller svartnande, 

 bladnerverne på öfre sidan upliöjde, med tijdliyl stift (S. silesi- 

 aca , S. nigiicans , S. laurina , S. ph\jlic(PJolia , S. hastata, S. 

 fusca, S. repens, S. anyustifolia och rosmarinifolia). Bladens 

 svartnande beror af små resinösa punkter-, ju tydligare dessa äro, 

 desto mer svartnar arten f. e. S. Ilelix ; ulltildas de till här mörk- 

 nar dea mindre. 



