174 



Sid. rad. 



T. violaceum Horn. småaxen tällsittande; fodr. 5- 

 nervigt, jemle de 4 — 5 kronorna borstspetsadt; 

 roten tradig, föga krypande; bladen som fureg. % 

 Fig. Fl. D. 2044. H. N. fasc. 5, N:r 99. 



Fjäliv. r. (N. Dovre, kring Kongsvold samt Jer- 

 kind. Vindhfellen i Leirdal Bergens st. Lindbl.). i 

 aln hög j med mer och mindre violett ax ; borsten 

 kortare än sitt skal. En smal och kort, krypan- 

 , de rottråd förenar stundom stråen. Knapt skild 

 frän föreg. 



T. canimim L. axet något slakt, med närsiltande 



"småax; fodret 3-nervigt, borstbärande; krön. med 



fierböjda borst, längre än sitt skal; roten tradig; 



bladen som föreg. 



31 10 läs: stjelkbladen skiftevisa eller nedtill motsatta. 



33 2 — oskafiade stenfrukter. 



34 — Efter Plantago major införes: 



P. minor Fr. axet aflångt eller cylindriskt; fröhu- 

 sen mångfröiga; bladen smalt jemnbreda, helbräd- 

 dade , otydligt en-nerviga ; stängeln Irind , omärk- 

 ligt strimmad. O H. N. fasc. 4, ]\:r 27. 



Torra st. (Öl. på Alvaren, ymnig). J—2 tum hög, 

 med knapt 1 lin. breda blad ofta längre än stän- 

 geln; axet synes sällan bli f ca en tnm långt. Frön 

 O 8. — Pl. major y angustissima Wg. Su. ed. 2? 



37 28 skärmbladen; läs: svepebladen; 



38 _ Potam. oblongns. Vid vextst. tillägg : — N. Aren- 



dal : Tromö, Sandvigen etc.) 



39 p. sparganifol. anses numera af Kyrkoh. Laestadius 



såsom en monslrositet af Pot. natans. 



41 _ Vid Potam. marinus tillägg som synon. P. fili- 



formis Horn. 

 — — Jtui)pi{^ tvänne hufvudformer anses nu allmänt som 



skilda arter; 



