180 



— corallina, med tät krona, sega korallröda grenar. 

 Anm. De i alla åldrar iiprätta hängenen Sskilja denna 



tydligen från samtlige förvandla arler. Tillhör Göta rikes 

 skogstrakter, fast den vid Kalmar går ut till hafvet; vild bil- 

 dar den en hög buske-, odlad jemte S.alba^-A Skånska slät- 

 ten blir den ett träd, som genom kronans förnyade afstymp- 

 ning bildar var. coralUna. 



4. S. alba L. 



— saliva L. It. Scan. p. 200. Herh. Norm. I. n. 62. \ 

 ^4wm. Stamformen eller den vilda typen af denna art,hvil- 



ken finnes vid Lerelfven i Norge, har kortare och breda- 

 re blad än den odlade, som utgör en märkvärdig afart. Den 

 står i samma förhållande till den vilda, som S. fragiUs * 

 pejidula till den hos oss vanliga S. frarjUis. — Det är just 

 denna vilda busklika form som Smilh forstår med *S'. alba, 

 då han skiljer den från S. coeriilescens eller den odlade hög- 

 stammige. Ingen förf. har i min tanka hittills förstått dessa 

 Smithska arters förhållande till hvarandra, utan har man sökt 

 båda i den odlade. 



* * AmygdaUnre hängefjällen quarsitlande. 



5. S. amyydalina L — Siiec. n. S81. Ilerb. Norm. 

 lU. n. 51. 



— angustata. — b. Nav. Mcmt. (undulata Flartm.'). 

 Anm. Normalt äro bladen hos oss alllid under hvit- 



eller is-grå, tillfälligtvis har jag dock sett dem äfven under 

 helt och hållet eller till hälften gröna. Meyer i Chior. Hann. 

 antager hos denna , S. fraglUs o. s. v. den under gröna for- 

 men för den typiska, den isgrå för en afart. Vi äro öfver- 

 lygade, att så väl af dessa, som S. phyUc(EfoUa, repens och 

 öfrige arter, den under isgrå formen alltid är den typiska. 

 Mera märkvärdige synes mig afvikelserne i bladformen. En 

 småbladig artförändring med ellipliska föga spetsade bladCiS". 

 amygdalimi Smith Engl. Fl.) finnes i de högre bergslrakter- 

 ne; en storbladig med afl^ngt lancettlika långspetsade blad 

 C*S'. Hoffmauniana Smith) finnes vid flodernes nedra lopp och 



