183 



12. S. mollissima Ehrh. — Fr. Nov. p. 283. Herb. 



Norm. 1. 71. 63. 



l^. S. v i mina Ils L. — Suec. n. 90 1. Herb. Norm. /• 



n. 64. 



Anm. S. viminalis v. lafffolia Retz. ! Siippl. Scand. 

 liör, enligt de exemplar han under delta namn sjelf odlade 

 i Paradislyckan, till S. stipularis Smith, men att han dermed 

 förenade eller i Fl. Oec. förvexlade följande, är uppenbart. 

 S. stipularis liknar i hast mest följande, men är bestämdt 

 närmare S. viminalis. Den lär blifvit planterad på flygsan- 

 den i Halland. 



14. S. lanceolata Dec. Fr. (e loco: Parisiis! sed 

 exclus. syn. et descr. Seringei, ad S. Seringeanam referendis). 

 Fr. Hall. 



— Smithiana. (S. Smithiana Willd. S. mollissima Smith.') 

 H. N. I n. 63. II. n. 59. 



— Kochiana. S. mollissima Kock in Beg. Bot. Zeit. 



Anm. Yi egalre former af denna art; en lågvext risgrenig 

 med mindre på båda sidor grå-ludna blad, som är stamformen 

 och vexer i kärr (se Nov. Mänt. IJ,- S. Smithiana iki den 

 vanlisa kulturformen, med större vext och blad, hvilka of- 

 van äro glatta; slutligen en med brungiila glattare grenar 

 och gröna, på båda sidor nästan bara blad. Kock, som 

 först bcskref den under namn af S. vwllifisimfi, har sjelf för- 

 enat den med S. Smithiana. — Vanligen hänfures efter sy- 

 nonymet Decandolles S^ lanceolata till S. Serimjeana ^ nun 

 denna alpinska art linnes visst icke kring Paris på jordval- 

 lar, hviikct är det enda vextställe DecandoUe för sin S. lan- 

 ceolata upgifver. 



V. Capr ea. — '^'Tx-åå eller buskar med tydliga stammar, 

 uprätia grenar och Oypiskt) sågade blad. 



15. S. Caprea L. — Lapp. n. 365. 



— sphacelata. S. sphacelata fVilld. 



— alpestris Nov. Mänt. 1. S. Caprea ^3. Whlnb. Carp. 



