^2 



eller någon yngre författare än Toiirnefort (Institut.) åbe- 

 ropas ingenstädes. Att Nora Samolad elle Lajyp. illustr. för 

 några få citeras, men utan nummer eller pagina, synes be- 

 visa, att namnen äro flera gånger ändrade eller nya tillagda; 

 dessa sednare således före 1702, särdeles som citationen 

 stundom angår vexter, hvilka ej nämnas i första delen, utan 

 först funnos i Vesterbotlen. 



Att Linné fått begagna dessa figurer synes af Fl. Lapp. 

 under N:o 348 och pag. 352, äfvensom han copierat figuren 

 af Cypripedhm bidbosum ur detta verk : Fl. L. t. 12. Att 

 han äfven copierat Pinguicula villosa, men tillsatt en stän- 

 gel med frukt, i hvilket tillstånd den endast fanns af Linné, 

 namnes ej i Fl. L. Det synes som L. likaledes med någon 

 förändring begagnat fig. af Pediciilaris lapp. och Linn(2a. 

 Märkligt är Linnés yttrande vid N:o 348, att R. ej skulle vid 

 pilarne tillsatt sina namn Cpropria nomina sm non adscrip- 

 serit*), då likväl ingen enda figur saknar sådant, så väl de 

 älsta ofvannämnde namnen, som de yngre i enlighet med 

 Index i Act. Lit. Su. De älsta måste säkerligen hafva fun- 

 nits redan vid den tiden Linné begagnade taflorna, då de i 

 allt bära stämpeln att vara liktidiga med namnen på de öf- 

 riga vexterna, t. ex. med det älsta på Cornus suecica eller 

 Ossea altera Suecoriim , hvilket Linné citerar just ur detta 

 verk: ''Rudb. fil. in Tabidis pictis.'' Troligen hafva både 

 Rudbeck och Linné ansett de älsta påskrifna namnen såsom 

 endast provisionella då R. sällan till dem satt sin namnteck- 

 ning, såsom han gjort vid de öfriga vexterna. Som L. ej 

 anför en del af de sednare tillskrefna namnen , såsom vid 

 nyssnämnde Cornus: "Rudbeckiana tetrapetala fructu race- 

 moso rubro, O. R. f. Lap. 111.;' allt för märkvärdigt att 

 förbigås, synas de- sednaste namnen vara tillskrifna sedan 

 Linné begaf sig till Holland 1735. Att något skulle blifvit 

 llllagdt efter utgifvandet år 1737 af Linnés Fl. Lapp. är ej 

 troligt, då detta vigtiga arbete ej kunnat förbigås i citaterna. 

 Hvad sjelfva figurerna angår äro de, såsom ofvan näm- 



