188 



tager sig deruli, att han förenar den med *S'. spatlmlata 

 Whlnb.)- Äfven S. spatlmlata Willd. hänföra vi till S. aii- 

 ritcB underart; ly den är "en 5 föls hög uprätt buske, med 

 under ludna blad" o. s. v. och i Berl. Baumz. afbildas den 

 med i spetsen treklufne stipler, som är ett vanligt förhållan- 

 de äfven hos S. cinerca vinjata, då stiplerne blifva smala. 

 — Vår S. pUcata, som icke är Kochs S. amhHjua, utan var. 

 deraf enligt koch, har underjordisk krypande stam, att den 

 liksom S. repens bildar en tät skog i jordbrynef, bladen un- 

 der tilltryckt silkeshåriga och dubbelt kortare och tjockare 

 fröhus. Vill man ej antaga den som art borde den snarast 

 hänföras till S. repens. Jag förmodar alt våra Inhemske för- 

 fattare, som icke lemnat någon upmarksamhet ät vår skillnad 

 af S. ambbjva och S. plicata.^ icke haft tillfälle se den förra 

 vexande. I Skåne Janns S. ambiyaa furst sistledne sommar 



vid Köpinge as utlopp. 



(Fortsattes). 



2. JSåffrn ord om Viva rrispa Lifjhtf. och Lyn g- 

 bya m u r alls J(j. ; af John Erh. Arescho a g. 



Då jag i början af sistlidne September insamlade några exem- 

 plar af Ulvacrispa Liglhf. , och fann Lynghija muralis Ag. stå- 

 ende lätt bredvid, föranledde mig M<??/e72.y bekanta påstående, 

 att den förra upkommer genom en metamorphos af den sednare 

 att lägga litet af dem båda under mikroskopet. Jag fann då såväl 

 hos Viva crispa inblandade trådar af Lynj/bija muralis, som hos 

 denna sednare små exemplar af den förra, men häruti intet 

 som talade fur Meyens mening. Vid närmare undersökning 

 befunnos imedlerlid alla mina förhanden varande exemplar af 

 Ulva crispa utbredde öfver ett underliggande slratiim af 

 Lynijbija muralis; tråd irne, hvaraf denna sednare bestod, vo- 

 ro af en högst olika både bredd och inre slruclur; några 

 liknade fullkomligt dem hos Lynybya muralis, tagen på an- 

 nat ställe; andra åter, och dubbelt bredare, visade de träns- 



