li)0 



ska: d. v. s. botaniken fordrar icke endast beskrifningar ock 

 benämningar på formerna, utan en framställning af deras na- 

 turliga utveckling och denionslrering af deras öfversta och 

 lägsta gradationer ; dels ock, utgående från den satsen, att na- 

 turen fordrar frihet såväl fur organerna som för anden, hva- 

 dan plantan utur fröet och knoppen, hvarest den lefver 

 liksom elt sammandraget lif och underkasladt andra omstän- 

 digheter, höjer sig tilf en fri utveckling af sina organiska 

 motsättningar, framställer såsom högsta regeln för vextorga- 

 nismen att dess väsende består i individualisering. ('^essentia 

 organismi veirelabilis josiia est in individualisatione'"'}, hvil- 

 ken han ansel- gällande så väl för hela organismen, som för 

 dess särskilda delar, något som han, med afseende på bladen, 

 genom sin .-^fhandling önskar ådagalägga, skrider han när- 

 mare till detta sitt föresätta mål. Härvid framställas i 1 Kap. 

 (p. 10—29;) "terminologica pauca'' med afseende på bladen 

 hos PhylloWostfF.. Bladens inre elemenler äro nerver och 

 diaclnjrna; de ytre elementerna eller organiska dimensionerna 

 bestämmas af nervernas eller kärlfasciklarnas flera gånger för- 

 ändrade direktion i bladet, i det dessa då de utgå från stjel- 

 ken först divergera, sedan konvergera och fortgå parallelt, 

 derefler slutligen åter divergera och grenas i alla direktio- 

 ner; härigenom bildas tre dimensioner: vayina, petiolns och 

 lamhia, hvilka ('elär dock hos olika vexter äro mer eller 

 mindre tydliga. Som nerverna utgöra bladets skelett, så kom- 

 mer deras fordelning (nerratlo) att utgöra liksom skelettet 

 för afhandlingen, hvadan äfven Förf. härvid särdeles uppehål- 

 ler sic^ och ulgar i sin framslällning frän fol. penmnervmm, 

 i fråga hvarom han, i stället för de hittills brukliga benäm- 

 ningarne ner m/s medhis, n. laterales och venoi, antager ut- 

 trydven iruucus nervL rami och ramuli. Såsom härmed be- 

 slåfftade former framställas: fol. palmato-pennhiervia ("plures 

 ner^vi ejusdem validitalis laminam percurrunt apicemque ver- 

 sus convergunl) ; f- mixlinervla c'Hres nervi e basi laminae 

 exeunl fere ut in triplinerviis, sed nervi laterales non ita a- 

 picem versus diriguntur, ut in illis, recla fere via autem ad 

 mar^inem excurrunt latere inferiore ramos emittens" t. ex. 

 Tilia^europcTa:) och /' peclmervia ("petiolus, ubi laminam in- 

 trät statim in 2 ramos dividitur, tertio minore lis interjecto ; 

 rami sursrm ramos secundarios emittunt" — t. ex. Tussilagi- 

 nes etc 1 Han framställer derefler öfriga typer för nervernas 

 fordelning hvaraf han antager 2:ne neml. Fol. bcmnerviwn 

 (inquo plures nervi simul e caule folium intrant, et aut invi- 

 cem aul cum margine parallell ad apicem usque sese exten- 

 dunt^^ - t ex Plantago major) ; samt Fol. raimficatonervium 

 rm quo petiolus, dum laminae alfigitur, statim plures ramos 

 dimittit^O Dessa, hos hvilka truncus nervorum icke förekom- 



