191 



mer annorlunda än såsom reducerad till en punkt eller nodiis, 

 sönderfalla åter i 2 slag: fol. palminervivm (''petiolas mar- 

 ginalis est, a quo nervi laterales exeunt." ex. Malvaceae) ; och/'. 

 kfllhienuum ("e peliolo intramarginali nervi divergentes ad 

 lotam perlphffiriam diriguntiir , quasi radii e cenlro''' — t. ex. 

 Ilydrouotyle vulg.). — Bladen hos Acrohlasic^. hafva enkla 

 nerver, som iiro parallela sinsimellan eller med kan- 

 ien, hvadan de kallas fol. paralleliiierria. — Bladen hafva 

 hittills betrtiklats blott med afseende på skelettet; Förf. öf- 

 vergår till andra niodifika'ioner hos bladen, som bero 

 af nerveringens beskalfenhet; neml. bladens delning, i hvil- 

 ket afseende bladen delas i niklci och .uimmansalta ; de för- 

 ra åter i fol. peritoma (dentata, crenala, serrala), och fol. 

 mci.sa 1. parlita, af tre slag: fol. lohaia, laciniata 

 och spcta. De sammansatta bladen erbjuda följande 

 hufvudfori!>er : fol.pinnata (hvars foliola motsvara nervgrenar- 

 ne hos fol. pemibwwia)^ fol. dUjitaia (motsvara fol. palmi- 

 nervia) och fol. rotafa (motsvara f. stellinprvia — t. ex. Lu- 

 pinarler). Beträffande skilnaden mellan fol. secta och com- 

 posita yttrar Fuif. att den enda verkliga beslår i gradatio- 

 nen af delarnas atskilnad, så alt delarne hos fol. sscla vunnit 

 en mindre, hos f. composita en större grad af individiialisering. 

 I Andra Kapitlet (p. 29— 75) framslälles ''cvolutio foliorum 

 per rcgnum vegetabile." Gående frän de lägre till de högre 

 uch sedan han anmjiikt att hos inophijta (svampar och laf- 

 var) icke finnas några rudimenicr till blad, upställas såsom 

 törsta graden Chlovophyta; bland dessa möta först Algerna, 

 ji.os hvilkas lägsta ordning Gongylophyci ännu ingen bladut- 

 veckling b srjat, hvaremo» den börjar framträda i den andra 

 Ascophyci; bland dessa liksom förutsågas ;i!ia bladformerna. 

 Hos mossorna nå bladen en högre grad af individualisation ; 

 i)lad och s^jelk åtskiljas, den gröna färgm inlinner sig; men 

 särdeles längre hinna de icke hår. IJos Filices äro väl blad 

 och stjelk åter intimt förenade; i det frondes genom ner- 

 vering, diachyma o. s. v. utgöra blad, men derjemte genom 

 frambringandet af fruktifikation visa sig bibehålla naturen af 

 stjelk; den inre stnikluren är längre hunnen än hos de före- 

 gående, i det a't elementar-organerna [nerver och diachyma) 

 i.ro lyi^lligt åtskiljda och allt omgifves af en egen epidermis. 

 — På denna bladens första gradation herskar forma penni- 

 nervia, som divergerar till mixti- och pedi-nervia, hvaremot 

 ringa spår finnas till forma palminervia. — Hos Acrobla.stcEj 

 som representera den andra gradationen af bladens utveckling, 

 framträder åter en motsättning mot den första, i det att bla- 

 den, hvilka hos Filices framställ sitt stråfvande att gifva ner- 

 verne divergens, utbredning och förgrening , nu på den andra 

 gradationen återgå till enkel nervbildning; hos acroblastae rö- 



