H»6 



svarlnande , iilvexla under gra , samt i synnerhet genom 

 sina märkbart kortare fröhus- skaft och stift; — i det hela 

 står den följande närmare, men redan den kortare stiften skil- 

 jer den, samt föröfrigt de yngre ludne qvistarne och bladen; 

 de förra äro mörkbruna ojemna; de sednare mörkgröna haf- 

 va vid utslåendet den stora rotbnma fläcken, som utmär- 

 ker/S', caprea, cinerea o. fl. af de föregående; denna saknas 

 alldeles hos de följande; men som äldre och torkade exem- 

 plar ofia äro ganska svåra att åtskilja, och dessa formers 

 förhållande icke ännu synas mig nog utredt, har jag ansett 

 mig böra här, liksom i Kov. Mänt., upföra ,S. ienu/foiia som 

 underart af S. phyllcafolia. Fröhusen har jag endast sett 

 silkesludne. 



* S. temi ifolia Linn. herb. — TAnn. Lapp. n. 352. 

 — Fr. Nov. Mänt. Herbar. Norm. III. n. 54. S. arbuscula 

 Whlnb. Lapp. n. 476. 



— majalis. Whlnb. Lapp.! n. 483. (non S. phylicaefoL 

 maj al. Fl. Svec). 



Anm. Skild från föregående genom sina i spädaste ål- 

 der glatta glänsande grenar, bladskaft och blad; de sednare 

 yngre utmärkt tunna gulaktige genomskinlige, iitan rostbrun 

 fläck y äldre mörkgröna, men under torkning icke svartnande, 

 korta fröhusskaft, långa stift. Varierar i likhet med de före- 

 gående: vid stränder får den frodigare vext, jemte tidiga, 

 oskaftade bladlösa hängen; mot fjällen åter blir den lågvex- 

 tare , blad och blomning blifva mer samtidiga samt hänge- 

 skaften slutligen småbladige. Salix n. 48—61 Hook Brit. 

 V. höra till denna och föregående. 



Salix Wulfcniana Willd. eller rättare S. ylohra Scop. 

 är en medelart imellan föregående och följande. Äfven den- 

 na har odlad på låglandet, enligt Willd. Berl. Baumzucht, 

 tidiga och bladlösa hängen; i fjälltrakter åter blifva de sani- 

 tidige och bladigt skaftade. Enligt Fellman skall den finnas 

 i Kola-distriktet i Finnmarken; måhända menas likväl var. 



