Iö5 



Sid. rad. 



ratuin Kock Syn. och Lilja i Sk. Fl. Cnicus acauli- 

 olerac. Schiede. 



— Efter C. arcense införes; 



* C. canuiii All sljelken upptill grenad i utdragna, 

 mot toppen 1— 3-blomslriga gemensamma blom- 

 skaft; de enskildla bl. skaften korta; holken ägg- 



' CO 



rund, af lanceltlika lilllryckta fjäll; bladen aflånga 

 — , lancettlika, nedlöpande, laggbräddade, denedra 

 parflikade, de öfra landade. 2^ 7, 8. r. bl. Fig. 

 Jacq. Aust. t. 42, 43, enl. Lindbl. 

 Skogsäng, r. (N. Romsdalen, Sietnssfjället , på slutt- 

 ningen midt emot Gröllens preslgård -. Adj. Lind- 

 blom). 2 alnar hög, med blr. till storl. och ^äseende 

 af C. helerophyllum. Lindbl. i Bot. Not. iSM, n:o i. 

 — Carduus L. ^' Jacq. 

 194 47 glatta cbrungröna) , läs : platta etc." 



196 18 Var' som föreg. läs: Var. som Tussil. spuria. 



— 28 blomstren nästan utan strålblr. läs: blomstren med 



korta strålblr. 



197 1 Till;;gg vid Norska vextst. Dovre. 



— Erig. Villarsii vextställen äro . (Lul. Lpm. Niammats, 



Säkkok e!c. Herjed. på Funnesdalsberget. — N. 

 Dovre, kring Kongsvlod och Drivstuen. Lindbl.) 

 Till denna hör troligen E. alpinum (j Wg. Fl. L. 



198 hiula Helen, tillägg vid vextst. — N.^Brevig mellan 



Grava och Aas. 



199 Achillea nobilis fJ selacea hörer svårligen hit, utan 



lores rättare till A. MillefoUum, enl. Koch. 



199 Anthem. tinct. har en hvitblommig förändring, som 



enl. Fries lärer vara A. marilima Relz. {E'\\\. p. 312.) 



200 Pgrethrum återföres med mycket skäl af Koch till 



Chrysanfhemum ; behålles förra shigtel, måste äfven 

 Anthemis, i följd af samma olikhet hos fröen, de- 

 las i 2:ne. 



