60 



loci diversa natura pendentem*). Denna sednare indelas åter 

 i vc(j. conthientalis och vey. maritima, hvilken vidare sön- 

 derfaller i veg. oraria et vef/. litoralis. — Till vey. or aria , 

 med hvars afhandling Förf. börjar, hänföras sådana vexter, 

 hvilka hafva sitt hemvist i hafvets grannskap, utan att likväl 

 vidröras af det salta vattnet, men deremot utsatta för den 

 fuktiga och kalla hafslutten, till följe af hvars inflytande de 

 blifva gracila, hvadan flera af dem uphöjts till rang af egna 

 arter, ehuru de ej äro annat än lokala varieteter ; bland de 

 exempelvis anförda vexlerna upräknas Veronica maritima, 

 Anmdo striyosa, Anyelica litoralis, Sileiie marilima m. fl. 

 — Veg. litoralis omfattar sådana vexler, som ofta fuktas af 

 saltvatnet, hvarigenom de blifva saftiga och tjocka. 



'^Veyetatio continentalis est vel campestris , 1. silvestris, 

 1. montana, 1. denique alpina^ Mellan dessa håller den först- 

 nämia liksom medelvägen, hvadan Förf. anser, att man vid be- 

 dömandet af olika former bör betrakta såsom den första den 

 som förekommer in locis campeslribus. — Skogsvegetationen 

 synes utmärka sig genom vekare tunnare men likväl uprätta 

 former mera böjda för blad- än för frukt-bildning. Bland de 

 flera vexter, som anföras såsom exempel på denna vegeta- 

 tion, uplagas Myosotis silvatica, Luziila parviflora a, Epi- 

 lohium alpinum (3 (origanifolium) , Saxifraya Cotyledon , 

 Lychids dioica silvestris, Stellaria lonyifolia Fr. Vid denna 

 sistnämnda förklarar Furf. alt lian alldeles icke kan finna nå- 

 gra gränsor mellan den och Stell. graminea , och att äfven 

 Stell. alpestris stundom visar former, som svårligen kunna 

 skiljas från St. graminece former; för ref. deremot synes sa- 

 ken förhålla sig på annat sätt och han förmodar att Förf. 

 blilvit narrad af de analoga former som dessa arter ha att 

 (ramvisa. Förf. anser formerna af St. crassifolia vida märk- 

 ligare; som Ref. icke varit i tillfälle alt tillräckligt studera 

 dessa i lefvande tillstånd, vill han ej deröfver yttra sig. — 

 Afven Lycimis silvestris synes för ref. fullkomligt skiljd frän 

 L. pratemis, ehuru blommornas färg hos båda varierar. 



