24 



ning har jag ej annat alt (illägga, än alt vippan på del i 

 Sommerfelts herb. förvarade exemplar har 18 blomster, 

 hvilkas skaft äro utstående. Detla exemplar är, enligt *^o /«- 

 merfelts egen upgift, taget i Salldalen och han sade sig 

 icke annorstädes hafva samlat denna form, hvaraf han ville 

 erinra sig hafva sändt exemplar till Harlman; hiiru det af 

 denne i 2;a upl. af Skandinaviens flora och dereder af /''v/^'*" 

 i Mänt. Nov. uptagna vextstället "Overdalen" lillkommil, kunde 

 Sommerfelt icke förklara. Jag inser icke heller något 

 skäl, hvarföre icke //. dublum a Suppl. Fl. Lapp. kan hil- 

 föras; den beskrifning, som der meddelas, tyckes mig tvert- 

 om ganska väl passa, om man undantager de små stjernlika 

 hår, hvilka npgifvas förekomma på de yngre bladen ; en'om- 

 ständighet hvarpå icke någon vigt bör läggas; sjelfva Il.au- 

 r/c?</« har stundom dylika hår, som slutligen försvinna; de 

 öfriga karaktererna 'Tolia lanceolala basi altenuata pilis albis 

 ad marginem et nervum crcbris in pagina superiore raris — 

 simis; Pubes slellata sub apicem modo caulis et in pcdun- 

 culis parcissima observatur; Flores corymboso — paniculati," 

 öfverensslämma förlräffligl; då deremot allt som sages om 

 H. dubiiim /j till punkt och pricka passar in på //. cijmoswn. 

 Sommerfelt har förblandat båda arterna, hvilket är tem- 

 ligen ursäktligt, då han ej egde lillgAiig till några (alrikare 

 och nyare arbeten och planchverk; de af honom under //. 

 dubiurn a anförda synonymer måste alla uteslulas, såsom 

 icke hörande hit, utan till //. ct/mosum och dess former. 



4.//. cjpnoswn L. Fr. Bland de arter, som höra till afdel- 

 ningen /^//ojr//.^ är knappast någon, hvilken i högre grad 

 än denna framslår under olika former eller gifvit anledning 

 till bildandet af ett större antal nya arler ; och ser man en- 

 dast ytterligheterna, så kan man visserligen vara frestad att 

 betrakta dem såsom egna väl skiljda arter; men har man 

 tillgång lill den mängd mellanformer, som förekomma och 

 hvarigenom dessa yllerligheter sinsimellan forbindas, sä 

 måste man öfvergifva nyssnämnda mening, och kanske snarare 



