• 77 



tligaf eh Synopsis. Dessutom hafva Reichenbach i dess 

 Flora excursoria och Koch i Synopsis FlorcB Germanica; et Het- 

 veticce iiplagit de svveiziska vexterna. Man skulle således lyc- 

 ka, att det varit öfverflödigt, att så snart efter sådana klas- 

 siska arbeten ulgifva en ny flora öfver detta land, särdeles 

 som många nya vextalster inom så få år icke gerna kunna 

 antagas hafva blifvit funna isynnerhet bland de fanerogama 

 vextklasserna, hvilka äro de enda, som utgöra föremål, så 

 vJil för de ofvan upråknade, som det nu ifrågavarande arbetet. 

 — tfegetschweiler hade likväl vid författandet af sin flora 

 något annat i sigie än blotta beskrifvandet af de sweiziska 

 vextarterna. Han hade genom sina forskningar kommit till 

 den öfvertygelsen, alt en ej obetydlig del bland de, särdeles 

 af sednare författare, upstälda vexlspecies behöfde underka- 

 stas en genomgripande kritisk granskning och derpå grundad 

 reform, enär de icke i sjelfva verket äro annat än formför- 

 ändringar, hvilkas afvikelser frän grundformen böra tillskrif- 

 vas inverkan af yttre omständigheter såsom olika lokaliteter 

 o. s. v. Dessa åsigter uttalade han redan så väl i bihanget 

 till sina 1825 utgifna Re/sen in den Gebirgstock zwischen Gla- 

 ms und Graubiinden, som ock i dess 1831 utkomna Beitrdge 

 zu einer krifischen Aufzählung der Schiveizerpflnnzen , i hvilket 

 sistnämnda arbete han dels framställer sina iakttagelser rö- 

 rande orsakerna till vexternas formförändringar och det sätt, 

 hvarpå dessa uppenbara sig, dels ock genomgår flera större 

 släglen för att på grund af nämnda iakttagelser förklara mång- 

 formigheten, som inom dessa slägten visa sig. — I det arbe- 

 te, som Ref. nu anmäler, har Förf. mera fullständigt och spe- 

 ciell genomfört dessa åsigter och tillämpat dem på alla inom 

 Svveiz förekommande slägten. Man skulle af denna anledning 

 vänta, alt arternas antal skulle vara mycket reduceradt; 

 men då man fäster sig vid blotta sifTerlalet på de under egna 

 namn upförda arter, visar sig ett annat förhållande; ty då 

 Gaudin i sin flora uptagit allenast omkring 2320 arter, så 

 upgår antalet af de i närvarande arbete upräknade till 2900. 



