131 



ver den såsom ett besvärligt ogräs på åkrar i Skåne, der 

 ännu i denna dag väl Ji. obtusifalhis förekommer, men aldrig 

 R. Ihjdrolapathum kan finnas; — alt Linné först ansåg R. mari- 

 timus som varietet deraf, livilken likaväl kunde förenasmed/?. 

 obtusifolhis . som R. crispus med aqvnUcus. Linné förenade ofta 

 val skiljda arter, dock voro de alltid 7idrbeslcig(ade, men det är 

 en grof förolämpning mot Linnés minne, att kunna lilllro 

 honom den orimligheten att förena R. marilimus med R. Hy- 

 drolapallwm. Dä hvarje ord, hvarje citat, hvarje specielt an- 

 gifvet vextslälle hos Linné, dä Linnés herbarium anvisar på 

 R. cristahis och obhisifulhis , han aldrig R. acutus L. sökas 

 annorstädes. 



Sen R. crispus blifvit frånskiljd, förblef R. aqi/aticus alltid 

 hos Linné en kollektiv benämning för de öfrige ofvannämnde 

 fem R. Ihjdrolapatha eller åtminstone alla dem, som förekom- 

 mit Linné, och det måste de flesta hafva gjort, såsom allmän- 

 na i Upsala trakten och de provinser han berest. De äro ock 

 så närbesläglade och utgöra en så sammaiitlytande serie, att 

 de i Linnéansk mening nästan böra sammanfattas under en 

 art. Wuhlenberg, som väl känner dem alla, skiljer endast 

 2, äfvensä Meyer i sin Chloris Hannoverana, men denne an- 

 ser troligt att de kunna ulgöra en art. Frågas nu billigt om 

 det icke redan är sannolikare, att Lznne (hvaruppå dessutom 

 direkta bevis tillrackligon finnas både i Linnés skrifler och i 

 de under dess ögon samlade Heibarier) af denna närförvandta 

 grupp bildat sin Rumex aqnatici/s , än att han skulle ryckt en 

 och annan midt ur kedjan för alt förena med R. obtnsifoUus 

 och marilimus. Den ursprungliga Rumex aqualicus är, som 

 redan anlydis, den på våta slätlen vexande R. domesticus, som 

 Retzius, Rafn ocli alla sydsvenska Botanister antagit, hvil- 

 ket snarare bestyrkes än bestrides af Trof. Wahlenberg, som 

 förenar den med R. Hippolapathum. Då Linné tillägger sin 

 R. aqnaticus folia radicalia, acuta passar det till R. domesticus, 

 icke till R. Hippolapathum, som har dem oblusa. Det var den 

 som först förekom Linné, vexaude icke 100 steg från dess 



