132 



vagga; det är den som ligger i dess herbarium; det är def- 

 före den som serinare Engelske floror, såsom Hooker, anfaga 

 för den verkliga /?, aquaticiis , som vi redan i denna tidskrift 

 ■upplyst. M'n huru ensidigt det vore, att blott deruti se R. 

 aquaticiis, finner hvar och en som botaniserat i Upsala-trak- 

 ten, der hela ferien anda (ill R. Ihjdrolapalhum verkligen lux- 

 lirierar, så att de icke kunna undgå någon mångdubbelt 

 skumögdare än man skulle våga anse Linné. Och huru man kan 

 förneka, att R. HydrolapatJuim, jomle de öfrige naibesHlgtade, 

 af Linné varit inbegripen under R. aquaticiis, måste någon 

 som är skarpsinnigare än jag förklara, då det är denna art 

 som är den ulmärklasle och allmännaste, då det är den som 

 egenlligast vexer i vallen, då Linnés citerade synonymer och 

 figurer höra till denna; då ^EuRnART och Linnés disciplar 

 insamlat den snsom Linnés R. nquaticus; — och framför allt 

 den i mängd och ingen annan af de förrandta finnes på alla 

 de talriha lextstallen Linné sjelf ex aulopsia för den anförer i 

 sin Skånslia resa o, s. v. — Linné säger väl om sin R. aqua- 

 ticiis alt den har granula på valvlerne och dessa saknas på 

 R. Hydrolnpatlnim sällan, men på de yngre äro de föga ut- 

 märkta; och dessutom är redan visat, att Linné tagit diagno- 

 sen af R. domesticus i sitt herbarium och sen eftersägs den 

 saken icke så noga. 



Detta förhållande är redan framställdt i Nov. Fl. Srec; vi 

 hafva visst sett det förnekadt, men någon vederläggning har 

 icke försökis ej eller anse vi den möjelig. 



Hvilka arter böra nu bibehålla Linnéanska namnet? Att 

 R. cristntus bör återfå namnet R. aciitus synes knappast kunna 

 belviflas. I Linnés sednasle skrifter är den så rent framstäld, 

 att man icke ens kan säga den vara en kollektiv benämning. 

 Också finna vi hos nästan alla Sydeuropeiska Eolanister den- 

 na kallad R. acutus, liksom hos nästan alla samtliga efter 

 sjelfstandig pröfning och med kritisk blick skrifvande Flori- 

 ster såsom Bieberstein, Spreng el, Koch et Ziz, Flora 

 Wetterau. etc. etc. , äfven som hos Rumicum förste kritiske 



