137 



getalionen i de öfrige Östersjö-länderne , under lika latitud 

 med Sverige . äfven intressera Svenska Colanisterne. De 

 förblifva dock fordna Germaniska länder! Vi hafva derfore 

 trott oss med några ord böra framsuälla rcsultaterne af of- 

 vannamnde skrift, som aldrig kommit i bokhandel och, ehuru 

 på fjerde året gammal, så vidt vi känna icke i någon tid- 

 skrift blifvit nämnd, så att redan underrättelsen om dess till- 

 varo för de flesta torde vara en nyhet. Den furljenar likväl, 

 som en trogen flora öfver hela Guvernementet Pettersburg, 

 eller det fordna Svenska Ingermanland , vextgeografernes upp- 

 märksamhet, i synnerhet för oss Svenskar, helst del framvi- 

 sar en vegetation , som i flera fall upp- och ned-vänder de 

 föreställningar man 1 Sverige vanligen gör sig om många 

 vextarters nordliga och sydliga utbredning. Kring Petters- 

 burg, under lika lalitud med Upsala, finner man en besyn- 

 nerlig blandning af högnordiska och Skånska vexter. Det 

 sr redan anmärkningsvärdt , att man der finner på låglandet 

 Galium suai eolens , frifidum , Polemoniwn i mängd, ArchanyeUca 

 officinalis , liumex afpinus , Androineda calijculaln, Silene lata- 

 rica , Rubus arcticus i mängd, Nj/mplicea pumila, Aconilum Ly- 

 coctonvm, Sonc/nis sibericns, Betitla fruCicosa, nana; Salix phy- 

 liccEfolia , arbuscula, grandifoUa, Myrlilloides; Splachmiin lujeuin, 

 rubrum o. s. v., men ännu märkvärdigare blir delta, då man 

 finner dem blandade med Scirpus radicans, Leersia oryzoides. 

 Bromus iiiermis, Myosotis sparsi/lora, Peucedanmn Oreoselinuin , 

 Dianthus arenariuS; Asarum, Ajtign reptans (som är den enda 

 förekommande art af släglet}, Befonica, Galeobdolon , Oroban-^ 

 che major, Alyssum incanum, Picris Ilieracioides, Crepis biennis^ 

 Senecio paludosus, Bellis, o. s. v. — Söka vi härtill någon för- 

 klaring tro vi oss först böra fästa uppmärksamheten deruppå 

 att Ingermanland sammanhänger med den stora Ryska konti- 

 nenten, således har ett öfvervägande kontinental-klimat 

 (hvarom bristen på plantas campestres och marilimae, se ne- 

 danför, vittnar) och således större ytterlighet både i kold och 

 värme och i följd deraf äfven i nordliga och sydliga vexter 



