147 



Kel och fuklig är jordmånen i Granskogarne närmast 

 Vettcrn, vid hvilkas skuggfulla bergsrölter träffas Neottia m- 

 dus ans, Corallorrhiza innata, Lalhraa, Circcca alpina, Carda- 

 minc hirsula sihatica , samt mera allmänt Linnwa, Stellaria 

 Friesiana, Listera cordata, Goodyera repens, Pyrolce, Monotropa 

 O. s. v. På de mot Veltern shiUande skogbevexta klipporne 

 förekomma Colojieaster , Hypericuin montanum, Epipactis media. 

 På öppna ställen i skogarne, som i orten kallas Fall, såsom 

 KalfsjöCallet, en öppen plats vid Vellerns strand omgifven af 

 skogshöjder och genomskuren af valtendrag, vexa Veronica 

 scutellata villosa, Holcus lanatus, Impatiens , Adoxa, Thaliclrwn 

 flanim, Stachys silvalica , Cardamine impatiens, Hypericum mon- 

 tanum samt i elt närbeläget skogskärr Carex Pseudo-cyperus, 

 clonyata, remota, loliacea. 



På backar och betesmarker äro de anmärkningsvärdaste: 

 Viola ar enar ia, Torilis anthriscus, Armeria elongata (vulgaris 

 et var. pubescens) ; på en backe vid Medivibrunn Saxifraga 

 tridactylites , Geranium columhimim, Anthyllis Vulneraria (säll- 

 synt), Ercum hirsutum angustifoUum och E. tetraspermum te- 

 nnifoUum (dessa äro väl urformerne till de bland säden vex- 

 ande varieteterne), Hypericum montanum, Filago minima, Cirsi- 

 um acaule (Kafvelbäck), Botrychium Matricarioides, Lycopodium 

 complanatum (Katlfallct). På berg och bergskullar, utom en 

 del af de ofvan anför le, Viola iricolor (på Ifålberget, i Me- 

 devitrakten), Comallaria Polygonatiim , Silene rupestris, Spergu- 

 la pentnndra (kring Medevi), Prunus Aium (på det mest vilda 

 Hålbergel), Geranium sangiiineum, Hypericum mo7itanum, Hiera^ 

 cium cymosum Echioides (vid foten af Hälberget, rar). Björk, 

 blandad med Hasselbuskar, är ängarnes vanligaste prydnad; 

 endast kring fliedcvi finnas tillika Iö;m, Ask och Lind; Sali- 

 ces förekomma på kärrakliga ställen samt Ribes nigrum vid 

 Äskeby, Åsen, och R. ruhrum i Åsens storäng samt Alnus 

 incana endast vid Åsen i en äng stranden kallad. — Ångs- 

 vexlerne äro öfverallt de enformigaste; några äro dock an- 

 märkningsvärda: Campanula patula (Medevitrakten) , Rapuncu- 



