200 



ligen fått flera vaga Linneanska arter bestämda; då deren>ot 

 det motsatta bemödandet, att söka Linneanska arter i obetyd- 

 liga former af allmänna arter och sedan beskrifva de verkliga 

 under nya namn, (hvaruppå flagrant prof uti alla Linnés brun- 

 fruktiga bägarlafvar hänförde till Cl. pyxidata Flörke, som 

 sedan gaf Cl. pyxidata, cornuta L. etc nya namn), vunnit 

 föga bifall. -:- Mig synes förtjenslfullaie, alt fixera obestäm- 

 da arter än blott gifva dem nya namn. 



26. S. Finmarkica Willd. e fonte. — Nov. Mänt. 1. 

 68. S. paludosa Hartm. Scand. nec Schleich. nec Link nec 

 Nuttall. 



Anm. Willdenoiv bestämde efter Vohl, som fann 

 denna art i Finmarken , en Pil till S. finmarkica, och som i 

 Finmarken och hela norra Skandinavien ingen annan art fin- 

 nes, som till den kan hänföras, kan visserligen ingen annan 

 art bibehålla detta namn ,$ än den i Finmarken vexande (ex 

 analogia flieracii sabaudi etc); — och då bland de obestäm- 

 da former, som blitvit tagne för S. finmarkica ingen sjelfstän- 

 dig art finnes, så är icke heller minsta anledning att förkasta 

 detta namn, — Hvad jag sett, sändl af Koch till Dr. Hart- 

 man för S. finmarkica, är en form af S. repens! , men den 

 är icke S, finmarkica Link et Hört. Ber. — Troligen är den 

 Berlinska ej införd från Finmarken och således utan all vigt 

 för bestämningen. 



27. S. Myrtilloides L. — Lapp. n. 357. CFör- 

 •vexlades af Linné med former af S. repens, se Fl. Svec. n. 

 889, Fl. Akeröensis o. s. v.; lyckligtvis har man dock ej 

 deraf tagit sig anledning att förbyla dess namn). 



28. S. fusca L. (optima). Fl. Lapp. n. 364. t. 8. 

 f. R. CHufvudformen med ovala trubbiga blad, utan spets, 

 jemle de glatta fröhusen under torkning mörknande : S. myr- 

 tilloides IJljebl.l Sv. Fl 2.p. 306 "bladen yngre håriga" etc.) 



— major, bladen dubbelt större, lanceltlika, med utdra- 

 gen rak spels, föga svartnande, fröhusen silkeshårige. fJerb. 

 Norm. III. 71. 56. 



