204 



bladen) kan icke citeras till vår art; ty den har bågformigt 

 krökta liängen och harstammar egentl. från Amerika, liksom 

 iS. petlolaris. Mycken oreda herrskar öfverde Engelske pi- 

 larne, derföre alt Linneanske exemplar ofta blifvit lagde till 

 grund fur figurerne och beskrifningarne, ehuru de Engelske 

 derifrån afvika, och att nästan alla exemplar som erhållas 

 från England aro odlade, men derfur icke af Engelskt ursprug. 



V. Chamelix. * />/y/V/<e, blomqvislarne utgå äfven från 

 sido-knoppar. 



32. S. yl au c a L. — Lapp. n. 363. Herb. JSorm. 

 III. n. 52. (a. stipulata s. appendiculata. b. exstipnlata). 



— nivalis, Nov. Blant. S. glauca y. Lapponum IVlilnb. 



* pullata, bladen aflanga eller lancettlika, tält små-såga- 

 de, spetsiga, gleshåriga, under isgrå efter torkning svartnan- 

 de O synnerhet yngrc^, fröhusen tydligare men korl-skaftade 

 Ca. silkesludne; b. glatta!}, yngre smala syllika tillspetsade, 

 hängeskaften korla bladiga CS. nigricanli-glauca). Lcest. (äf- 

 ven från Funnesdalsbergct i Herjeådalen Thedenius^. 



-**pallida, bladen lancettlika, helbräddade, spetsade, glän- 

 sande, i spadaste ålder jemle qvistarne fullkomligt glatta, ef- 

 ter torkning höggröna, hängeskaften korla med skärmblad, 

 bangenen tälblomslrige, ståndarknappar och stift gula. Nov. 

 Mänt. 1. (S. phylicaefolio-glauca). 



Anm. Underarlerne/^w/Za^a och pallida torde vara bastarder ; 

 de böra icke öfverses eller förtydas, som redan skell med S. pal- 

 lida, emedan den bloit anfördes i Nov. Mänt. som afart; den är så 

 utmärkt, att om den af andra blifvit framstäld som ail, vi verk- 

 ligen knappt skulle tvekat erkänna den som sådan. De för- 

 hålla sig till hvarandra fullkomligt som S. p/iylicafolia till jS. ni- 

 yricans. Hufvudformen af S. ylauca har ludua qvistar, ull- 

 håriga fröhus, yngre bladen silkesludne af långa tilltryckta 

 hår; fast de äldre blifva glalta, kunna de aldrig jemföras med 

 S. pallidce,. Att båda mest närma sig S. ylauca vittna de 

 kortskaftade fröhusen, de dubbla honungshusen, luklufna stift 

 och smala märken. 



