I 



83 



Sid. rad. 



vid Fogelsång i Skåne, synes mig otillräckligt 

 skild, då den nordliga formen har fruktämnena of- 

 ta lika ludna, eller rallare smått sträfhåriga och 

 fröens form lika. Någon synnerlig skillnad i blom- 

 mornas 'olikformighet har förf. ej funnit och fär- 

 gen är lika ofta gul, som hvit, mer sällan rödlätt. 



1 Gestrikland har //. Sphondyl. fröen än rundade, 

 an ellipliska, stundom t. o. m. omv. hjertlika [e- 

 marginata, såsom Koch beskrifver dem hos H. 

 Sphond. mistrale]. 



72 — Brosera. vid D. longifoUn L. tillägg: 



fi oborata: bladen spadlika; märkena urnupna. H. N. 



fasc. 5, n:o 81. 

 Kärr. (Smal. Fomsjö. ÖG.) Bladen dubbelt bredare än 



hos (i., i Herb. Norm. utom skaftet 6 Un. långa och 



2 ä 3 breda; stäng. 6 — 8 t. hög. Fröens beskaf- 

 fenhet synes ej vara undersökt. D. longifolia a har 

 enligt Koch märkena helU: icke urnupna som ^ ob- 

 ovata , hrilken Koch först ansåg såsom skiljd art, 

 men nyligen såsom var. hänfört till D. longifolia. 



73 sista rad. läs N:is 164, 165, 169, 170. 



75 28 Hels). 1. Värml. 



76 -- Ällium aculangulum bör få namnel: 



A fallax Bon: stängeln upptill kantig, med convex 

 blomflock , utan groddlukar ; bladen jemnbreda 

 platta, under något kantiga, med otydliga nerver; 

 ståndarne längre än kalken. 



— — A. carinatum. Vextstallet är. Sk. v. Wram \ mil 

 närmare Christianstad bland buskar vid en skogs- 

 väg. Fogelsång norra sidan. 



80 — J. supinus y subuslulatus är enl. Kochs beskrifning: 

 J. nigritellus Bon: strået s\agt, vidgadt till lök vid 

 roten, bladen otydl. ledade; blomhufv. 3— 6, åtskil- 

 da, dels utan, dels med långa något utstående skaft 



