S4 



Sid. rad. 



och sammansatta af 3— S", jemnhöga LIr.; yttre 

 kalkbladen uddspetsade, de inre med bred, kort 

 spets, af det trubbiga fröhusets längd; ståndare 6. 

 2^ 7, S. Fig. E, B. 2643, enl. Koch. H. N. fasc. 5, 

 n:o 72. 



Fukt. st. CJämtl. Smal. Femsjö.) 3—8 t. hög; birna 

 små svartbru7ia , inom hviU hlnnkantade skärm. — 

 J. siipinus ^ nliginosus Fr. Nov. ed. 2. 



J. siipinus Moench: strå, blad och [2—4] blomhufvud 

 som föreg. alla kalkbladen n. likformiga, kortspet- 

 siga, af det trubbiga fröhusets längd; ståndare 3. 

 2j. 7. — ^ fluifans: nedligg. rolslående strå, med 

 blr. i bladvecken. Fig. Fl. D. 1099, ^S 817. H. N. 

 fasc. 2, n:o 64. 



Öfversvämm. strand, etc. CSk. — Lpl. N.). Sällan 

 qvartershög ; blomhufv. ranl. ett i toppen, ett oskaf- 

 iadt på sidan, stund. 3—4; blrna grönbruna; de in- 

 re kalkbladen något trubbade. — J. nliginosus Roth. 

 ' — ^ kryper ofta hela alnen omkring i grundt vatten. 

 Var. äfren med småbladiga blomhufiud: J. subrerti- 

 cillatus Wiilf. 

 82 — • Luzula campestris L. delas af flera förf., deribland af 

 Koch, i L. camp. och L. multiflora Lej. förut af Pr. 

 Fries anmärkt i Norit. såsom afart. Den sednare 

 har, såsom Koch uppgifver, ståndarknapparne un- 

 gefär lika långa som strängarne, då L. camp. 

 har dem mycket längre än den korta strängen. 

 Till L. multiflora höra förf:s ex. af L. pallescens 

 och congesta. Möjligen kan delta, i förening med 

 det habituella hos L. pallescens, gifva någon grund 

 för dess artskillnad. 



L. hyperborea synes vid jemnförelsen med ett stör- 

 re antal Norrska exemplar vara föga annat än en 

 förändring af L. arcuata. 



