120 



mässigt bildade, allt för allmänna. Så plägar ej folkens na- 

 tursinne uppfälla intrycken af naturens stumma språk. Quer- 

 cus härledes af Celt. quer , vacker, cuez, träd; eken har 

 många, nästan slående epitlieler i språken, men vacker är 

 icke något vanligt, snarare uttrycka de sfyrka, väldigliet, trots 

 o. d. — SaUx härledes af Sal, när, AUs välten (Lniinerne 

 sjelfva härleda det af Salire ^ eller åen hastigt uppskjutande; 

 vi hafva ansett det för slamfurvandt med t//^, ty alt' i La- 

 tinet öfvergår till s är nogsamt bekant; det ålerlinnes äfven 

 i Tysk. Söl, Svensk. Sdlg ocii de Hesla Europeiska språk). — 

 Alnus (äfven ett nästan gemensamt Europeiskt ord) af Al^ 

 när, lan vatten-rand o. s. v. ]\ien då man ser, utom de an- 

 förde, hvilken mängd namn som skola uppskjutit ur celtiskt 

 vatten, såsom Sinm a( Sin , vallen, Arundo af arn ^ vatten, 

 Apittn af Apon, vatten, Alisnia af Alis , vallen o. s. v., så sy- 

 nes fara värdt alt etymoloi^ien drunknar i del samma. Att 

 för (lera af dessa och manixa andra otvifvelakligl Grekiska 

 ord söka elymologi i Celliskan är väl all gå ofver åen efter 

 vatten. Z'ov,<,om D ioscorides härleder Js<o rov oi!fiv{mci\. 

 fraa nyare ur Cell. sin) är bestamdl af samma stam mcåSison, 

 Sisnruin, S/ser, (Sisymbrium) m. fl., men Sison far ur Celli- 

 skan helt annan rot i Sizyn, som skall betyda bäck, fast de 

 gamles S^so/i vexer i åkrar bland säden !*J — Medofvannämn- 



*) Uå vi förkastat de hillills antagne gissningarne om flessa namns 

 elymnjoifi, torde vi böra aiiloia vår e-;en. Kor Stum mäste nian 

 elter Diosci>ridef< bestämda uppgiit »nia^.i Ziiio som radix, icke blott 

 pä den al' Dioscorides uppgiina grund, iil:in snarare af de syiiliga 

 arlccnes slaka ocli hit och dit böjda stjelkir, enligt ordets iirsiirung- 

 liga bety leise af vihrn. För Sison, Sxsaiuin, h\aia\' Siscr ar en 

 sammaiidr igniiig , ar Ziaöi], en krets, en Kretsrund lock eller flock, 

 slainodiJi. Denna benämning ligger val af ali närmast lillliands 

 iör en Uinbellat, livarfor ock i mui fosterbygd umbe.lcr benämnas 

 kring/or (=krels,enl. Norräna spräkeij såsom Di//-kiin<jJor , och v\ 

 åierlinna samma begrepp i våra a.lmann;isie Svenska Umbellater» 

 namn säsom Hundiock, Hundloka, Rodloka , Bjorntloka o. s v. (Sä 

 väl af Norränaspråket såsom Viggers Mokir, ss. nu varande kock af 

 koka, är tydligt att /oka, (toka äro identiska mel lock, llock). — 

 Sesili åter hör till samma naninfam:lj med Si/p/n/Km , Silai/s , Si- 

 ler o. s. v. Stamordet lör dessa är 2il, som väl hos tirokiska 

 författare endast förekommer säsom ett nomen appellativum (Z(Ai) 

 lör oljehaltige ve.xter (Ricinus), men måst betyda den gummosa 

 a'lheriSAa olja, som utllyter frän en mängd medilerranske Umbellal- 

 arter och Latinerne kallade Laser, hvariöre Sil-phyum af Commen- 

 tatorerne alltid öfversäties med Laser pitiuin. Sil-phyum (af Zik 

 et rpvio, produco, profero) betyder den som frambringar Sil; Sil- 

 aus (af Zd el tcvaj, e.xsicco, arelacio) den som torkar, stelnar 

 till Sil; Sil-eroum eller Sil-er {?i\ Inato), prolluo, promano), den 

 af hvilken Sil utllyter. Sesili åter är eil orientaliskt pil-pil af Sili 



