121 



de Al när, och Alis vatten, må ej förvexlas det ac, eller al, 

 som skall vara stammen icke blott till Acer, Lönn, och acer, 

 skarp, ulan ock till Ile.v, U/ex och Allium *). 



Då man sa lått besiar etymologerne i Grekiska och 1-a- 

 lin, torde förlåtas, att man icke obesett antager alla de Cel- 

 tiske. Der man likväl har bestämd anvisning att söka deriva- 

 tionen i Gallien, antager man den gerna med tacksamhet. 

 Som Plinius uttryckligen säger, nWUelula asi avhör gallica," 

 så är dess derivation af trädfts celtiska namn, Betu, mer ån 

 sannolik. Men alt härleda Festuca^ af celliska ordet Fest, 

 föda, betesmark är litet mer äfventyrligt, fast nuvarande Fe- 

 stuccB gifva god föda at boskapen pa betesmarkerne; ty Fe- 



och betyder den lilla Sili-vextea, t äfvon af delta släkte finnas 

 arler, som lemna delta atheroljailade gummi. Fiän dessa är deii 

 slora namiilamiljen med Sefinum till typ alldeles liil sin betydelse 

 skil 1, livaiiöie den art deral, som till egenskaper med de lörulnäm- 

 de ofvereiislämde, al Dioscorides benamdes 'EXaio-atUyoy, I alla 

 dessa namn in</är således alls icke vallen, hvnket derlöre tillag- 

 ges i composita af Sison. Ett sådant är Sts-t/mörufni, om livilket 

 namn man icke ens Iramkaslal nägon annan elymolo^i än den 

 oerundade lormodan alt det skulle vara beslägtadl med de gamlas 

 Ziavui^oov. De aro Iiimmelsvidt skilde; livad A& giwAQi Sisjmbrium 

 var livarken liar elior kan biiiva tvifvelakligl: å^n är nemligeii 

 Menllia nquAlica! som Diocohdes sjelC uppgnver alt 'den skiljer 

 sig Iran MenllKe genom sina i runda lorkar eller flockar sannade 

 blommor ocli vextsUiIle locis in>'/ins , liL'ger val deiuli tillräckclig 

 anvisning pä dess eiymologi ai Ziaojy '6/ii/3oiov, al öu^QéiOf irriguo. 

 — Skulle namnet Silene verkligen aise aneriias klibbigliet, härleddes 

 det väl olvungiiare al Zii och — lyrj, eliåviii eUer ajionbluinslran- 

 de Sitirext , eller — kvöio den ölver allt Sili-klibt.iga, än det an- 

 tagna Zicät], spott, som är nog mycket härdragel. Men vi finna 

 ingen anlydan hos de äldre på denna elymolugi , tvärtom' endast 

 på de llestas egenskap alt blomma om altname elier nälterne (Lat. 

 Vesperlina , Noclt/lora). Dioscorides, som inneiatlir Stkne under 

 L//C///HS, tolkar s,ell delta med Lucernula, elt lilel ljus i natten, (li- 

 ka historiskt oriktigt, som faktiskt omöjligt förklaras D/ciinis vara 

 benämiHl eller dess användande till lampvekarj och ännu i Casp. 

 Bauhini dagar var denna ide-associatioii sä ölvervagnnde , att 

 Cl ter Uespeiis och Lunana löljer omedelbart Silene och Lychnis^ 

 mejan livilka visst icke något annat samband kan upptäckas. Sile- 

 ne (af Zi).r^vrl) är väl snarasl likbetydande med Lunaria, ty som sOt 

 len var dagsblommornes drolt, var i den ga.mla nalurmythiken mår 

 nan herrskarinna för nattens. 



*) Af alla gissninuar öfver det sista namnets ursprung är den äldsta 

 väl den sannolikaste, nemi att det, som i äldre tider älven skrels 

 Alium är af samma slam med llato, uldunsla, emedan ingen Euro- 

 peisk art har starkare utdunslning eller lukt, och den mer än någon 

 annan drilVer på transpirationen, egenskaper som först måste fälla i 

 ögonen, och frän aldra äldsta tider varit kända och i huskurer an- 

 vända. 



