124 



tine var afdelningen Cymbalnria af Linaria lärer väl ingen 

 kunna tänka på denna derivalion. Då nian känner dessas 

 refviga vexesätt, som synes kunna förlänga sig i oandelighet, 

 isynnerhet den pä S. Europas murar vanligaste Linaria Cym- 

 balaria ^ som från en liten knopp under kort tid ultänjes 

 trådsmal nc<!liängande till liera alnars l;;ngd , så kan väl in- 

 gen tvifla alt rätta derivationen är af f)aröc, duciilis utlän- 

 jelig, och det blir än klarare om man besinnar att det var 

 endast långrefviga vexler delta namn fiiröfrigt lämpades till, 

 såsom Glechoina hederacea. Denna derivalion bör iifven upp- 

 tagas för nuvarande Elatine, hvars ulomordenligt refvigt-kry- 

 pande rötter äro högst karakteristiska för en sannolikt årig 

 ört. — Sa är förhällandet med Ledum, liibes, Pliyteuma, Jasione 

 och otaliga andra, hvilket rummet här icke tillåter utreda — 

 3 Bör man i de fall namngif aren sjelf iippgif er deriialionen 

 följa honom. Fur Aira uppgifver Linné sjelf '\-liQa^ Lolium; 

 skall nu detta ytterligare härledas af '"^/pw, så må det ej 

 ske ur dess bemärkelse af follere, lyfta, som på ingendera eger 

 tillämpning, men väl den af inlerficere dödande som Lolium 

 af de äldre ansågs vara. Artwa är först namngifven &{ Lin- 

 ne i Flora Lopponica , som Prof. Wikström redan rikligt an- 

 märkt, der namnet härledes af Actaeon; Plinii Åclcea är en 

 icke med säkerhet bestämbar vext, hvars derivalion är all- 

 deles okänd, möjligen af något vextställe eller dylikt; rnan 

 har ingen anledning all söka den i Grekiskan; båda de före- 

 slagne, af uzT}] , upphöjd plats (egentligen hafskusQ och äy-rrj, 

 Fläder, äro rent godtycklige. Ilil hör ock Sctiedonorus för- 

 klaradt betyda "prope montern", P alliso t sjelf uppgifver 

 dess betydelse "prope apicein," som är lika belydelsefull, so^n 

 den förra meningslös, m. (I. — 4} Aldrig söka etymologien till 

 alldeles obetijlade stamord i deras deriralirer. Eli sådant stam- 

 ord är bäde efter alla Lexicografer och sakens natur Scirpus, 

 som dock här'edes ur scirpare^ uppbinda f. e. Vinrankor 

 med såf; del förra härledes lika litet af det sednare, som 

 sand, luf, bast, vide af sanda, lofva, basla, vidja — ulan just 

 jLviirtom. Sådan är ock derivationen af Punica af granat- 

 .äplets färg (color puniceus}; Punica (se. Arbor L Malus) är 

 helt enkelt del phoeniciska trädet eller Äpplen, som till öfver- 

 flöd bestyrkes af det Grekiska namnet 2£ åiov, oidtj af Plioe- 

 niciska staden Sidon. — 3) Lägga föga vigt på de sednare poetiska 

 Qch mytliologiska foblerne , emedan dessa just uppstått af nam- 

 net, hvilket nära sammanhänger med den gamla verldens för- 

 gudning af naluren. Ur nanmlikhet eller för rimmets skull 

 har mången folksaga upprunnit, såsom hos Smälandsbonden 

 "alt Ljungen märker för kongen" — och just af denna art är 

 den nu allmänt antagne etymologien af Pöpulus af Populus; 



