157 



inus exceUior , Taxus baccata , Pinus Laricio, silcestris, brutia, 

 Abies pecUnata, Mespilus chamcB-mespilus , Cratwgus aria, Ame- 

 lanchier , Vaccinium myrtillus, Baphne mezereum och en talrik 

 mängd örler, hvanblaiii] flera iifvcn tillhöra nordliga Europa. 

 G. Bergiga regionen ("r. montagnosa") från 600 till 800 

 toiser ö. h. utmärker sig genom sina herrliga ängar, men har 

 få träd såsom Pinus Bhtghus, Juniperus sabina, hvaremot så 

 mycket flera örter. Insekter äro mycket sälsynta och nästan 

 inga andra än de som iipstiga från de lägre regionerna. — 7. 

 Första fjällregionen från 800 till 900 toiser ö. h. utan 

 Iräd och djur; såsom utmärkande vexter anföras: Viola mon- 

 iana, Linum campanulatum , Bunium pefrwum, Soldanella alpina, 

 Valeriana Saliunca, Galium saxatile, Sison flexuosus. — 8. An- 

 dra fjällregionen till 1000 toiser ö. h. med Salix retusa , 

 Dryas ocfopetala , Arbutus uva ursi och Bhamnus pusilla , samt 

 en mängd fjällvcxter. — 9. Tredje Fj ä llregion en iiW 1150 

 toiser ö. h. med dvärgagtiga fjällvexter, såsom Saxifragw, 

 Gentiana nii^alis , Gnaphalium nivale, Papaver alpinum , Braba 

 aizoides , o. s. v. Anlilope rupicapra enda fyrfota djur; Hirun- 

 do Apus och riparia samt arter af slägtet Falco nästan de enda 

 fåglar, och bland insekter knapt någon annan än Papilio Ur- 

 ticw. — 10. Isregionen. Till denna höjer sig allenast någ- 

 ra få toppar bland Abruzzerna, och såsom för den egna 

 vexter anföras: Celraria islandica, Braba cuspidata , Artemisia 

 mutelUna , Lepidium alpinum, CerasUum glaciale, Banunculus 

 brerifolius. Anthemis Barrelieri, Gnaphalium dioicum, Papaver 

 aurantiacum. 



Den sydliga trakten af landet företer någon olikhet i 

 fråga om dessa regioner , men hvilken kan förklaras genom 

 de isolerma liniernas böjning. (Fortsattes). 



111. Hvarjeltaiida. 



1. Under nu snart tilländalöpande' sommar hafva, sa 

 vidt det kommit till Utg. kunskap , följande Botanister egnat 



