167 



blir cylindrisk och bildar rum. Denna utvecklings-historia 

 visar att dessa bildningar icke äro sjelfständiga eller något 

 för sig beståndande, hvarigenom äfven deras åsigt, som föra 

 dem till algerna, förfaller såsom falsk. Att de icke medjBri- 

 del kunna betraktas som glandier, anser Förf. följa deraf, att 

 han trott sig på samma blad, der dessa förekomma, hafva up- 

 täckt verkliga glandier , som äro alldeles olika beskaffade- 

 Äfven den åsigt, hvilken Bruch och Schimper framställt', 

 anser författaren oriktig dels på grund af det sätt, hvarpå de 

 utvecklas, dels ock för de orsaker, som föranleda (utvecklin- 

 gen. Det återstår således endast alt betrakta dem såsom en 

 produkt af en sjuklig inverkan på vextens organism, hvilken 

 förf. anser vara föranledd af ett sådant öfverskott af safter i 

 de upsvällande cellulerna att utdunstningen förhindrats. Bland 

 de öfriga vext-exanthemerna finner förf. det na .ifrågavarande 

 hafva mesta öfverensslämmelse med Phragmidium, ehuru det 

 såsom utgörande en egen och ny modifikation bland dessa, 

 förtjenar att utmärkas med eget namn, hvartill han föreslår 

 Phragmidiolum , som karakteriseras sålunda : 



Exanthemata tubulosa, repetite loculata, brunnea, mda 

 et solUaria ex massa cellulosa exeuntia, exstipitaia. 



Häraf upställas 2 arter: 



1. PAr. ramosum: exanthematibus polymorpho-ramosis l.sim- 

 plicibus sparsis. — Hab. in foliis Örthotr. Lyellii, gym- 

 nosiomi et oblusifolii. 



2. Phr. aplcale: exanthematibus simplicibus in foliorum api- 

 cibus stellato-confertis. — Hab. in fol. Orth. phyllanthi. 



Författaren framställer dereftcr, med närmast afseende på 

 nu beskrifna bildningar, några allmänna reflexioner öfver 

 vext-exanthemer, hvilka Ref anser sig i något utförligare ut- 

 drag böra meddela. 



Vext-exanthemernas typogenesis. Bildningen af Matrix : 

 med afseende härpå antager Un ger i sitt arbete "Exanthe- 

 men der Pflanzen'^ alt exanlhemets basis är en koagulation 



