182 



glalthet*} hafva vi fäslat npmärksamheten på eu form med 

 större, en med mer än dubbelt smärre frön hos flera arter 

 t. ex. Galium verum, mollucjo , horeale m. fl. Men vi hafva nu 

 en i vår tanka märkvärdigare observation att meddela. På 

 de ställen vi för 30 år sedan togo G. trlcorne har denna för- 

 svunnit eller rättare förvandlat sig till en ny, obeskrifven 

 form, som kunde betraktas som ny art, om vi icke med stör- 

 sta sannolikhet kunde antaga dess upkomst af G. tricorne; 

 frukterne äro nemligen blifna håriga som hos G. Aparine (hå- 

 ren äro likväl mera glesa, vid basen tjockare liksom fruktens 

 gryn blifvit förlängde uti en hårlik spets) och hela vexten 

 lik G. Aparine, så att man svårligen kan urskilja den på annat 

 än de treblonnuige efter afblomsfringen klolikt inböjda blom- 

 skaften. Enligt det gängse begreppet skulle den blifva en 

 planta hybrida iAparino-lricorne') ; möjligtvis kan den, då 

 dessa Galier närma sig till Polygamer iValllantia L.}, ock 

 upkommit af Galium tricorne befruktad af den sammastädes i 

 mångfaldigt större mängd vexande G. Aparine; efter våra 

 åsigler är den likväl snarare att anse som en af förändrad 

 lokal CG. tricorne vexer normalt endast på kalk) genom tiden 

 frambragt underart. 



Snarare skulle man vilja anse G. Blollugo cUcale IN o v. fl. 

 Su. för en bastard; ty den förekommer blandad mellan G. 

 Mollugo och G. saxatile ; liknar den sednare till utseende och 

 vexesätt, men öfverensstämmer med den förra till sina karak- 



*) Vi mäsle dock erkänna, alt luiru talande analogien an synes vara 

 för föreningen af G. Aparine och spurium vi niuler 30 år, med 

 u|tmärksaniliet riktad pä dessa, aniiu aldrig lyckats finna någon 

 direkt öfvergäng mellan dem fast vi ärligen sett båda i slor 

 mängd både odlade och vilda. Väj liafva vi ofta iunnit båda sä in- 

 trasslade, att glatta och ludna frukter syntes förekomma på samma 

 stånd, men vid nogare undersökning hafva de alltid tillhört olika. 

 Väl hafva vi sett G. Aparine med nästan glatta frukter, men dcsse 

 voro under luppen ojemna, icke sä safJga, släta och glänsande som 

 G. spurii. 



