205 



återfått samma vext som den , hvaraf fröen voro insamlade. 

 För dem som så frun af dessa vexter, antingen hvarje art 

 särskildt eller alla tre arterna tillsammans, och sedan obser- 

 vera vegetalionen från fröens iipkomst (ill och med vexter- 

 nas utveckling inpå senhösten, för dem tro vi att L. incisum 

 skall bevisa sig vara sjelfständig art. Utom de inskuret- 

 flikiga bladen, synnerligen folia floralia, som den sistnämnda 

 aldrig saknar, har detta species dessutom, jemfördt med L. 

 purpur euni , ständigt en mera mörkgrön färg, och dess blad 

 äro mer eller mindre concara! hvilket isynnerhet visar sig 

 hos den äldre vexten. Lamium purpurcum har deremot alltid 

 ett visst convext tycke hos sina blad, och en ljusare, någon- 

 gång till och med gulgrön, färg. Lamii incisi blad äro,- äf- 

 ven de öfversta, mera jemnt gröna. Lamii purpurei öfversfa 

 små, ännu icke utvecklade, blad äro briinaktiga, och dess 

 något mera utvecklade öfre blad äro ofla ännu bruna i kan- 

 ten. Lamii incisi blomkrona är blekare, Hw L. purpurei. Tu- 

 bus corollae har jag hos L. purpureum alltid funnit ofvan ba- 

 sen mer eller mindre fullständigt sluten förmedelst en ring af 

 hår. Hos L. incisum är deremot lubus corollae ofvan basen 

 alltid nudus, eller, noga taget, subnudus; ty några! tjocka 

 genomskinliga hår , eller rättare piggar, finnas der alltid, 

 endast likväl på den delen af blommans insida, som motsva- 

 rar dess öfverläpp, d. v. s. ståndaresträngarnes vidfästnings- 

 sida. L. incisi blompip tillslutes imellertid aldrig af dessa 

 från en sida utgående piggar. Faux corollfe är hos den Vesl- 

 götska L. incisum nuda , ej pilosa; men isynnerhet de kortare 

 ståndarenas strängar äro ofvan oeh omkring deras vidhiifl- 

 ningspunkt, förnämligast på framsidan, försedda med fina 

 hår. Nedom samma f.istepunkt vidtaga och följa, allt efter 

 ståndarenas vidhäftningslinea , genomskinliga tjockare piggar, 

 öfvergående i de få ofvannämnda vid pipens bas. 



För min del finner jag nästan större frandskap imcllan 

 L. incisum och inlermedium , än mellan den förra och L. pur- 

 pureum. Hos L. incisum och inicrmedium , som också gemen- 



