A Jí.MAGYAR FÜVÉSZ-KÖNTV'.< BOTANIKAI MÉLTATÁSA. 93 



Újabb növciiyhatái'ozónkat. l'edig milyen szerénységgel ajánlják müvüket a 

 közönségnek az sElőljáró beszédben*: »Imé itt vagyon a' Magyar Füvész- 

 Tudománybül az első Zsenge, azoknak szamára, kik a' níivevényeket kcd- 

 vellik, és azokkal esmérkedni kívánnak.^ Később ugyanott a IV-ik oldalon 

 a nemes és hazafias felbuzdulás ilyen szavakat diktál tollúkba : »Imé aján- 

 lunk hát és általadunk édes Nemzetünknek oUyan Könyvet, mellynek egyenes 

 és egyedülvaló tzélja az, hogy a' fáknak, füveknek és virágoknak esniérésére 

 vezessen. >í 



A iMagyar Fűvészkönyv« legnagyobb sőt örökös becse abban áll, hogy 

 Diószegiek összegyűjtötték a nép száján élő jó magyar növényneveket, 

 azokat megrostálták, helyesbítették s a hol szi.ikséges volt, újakat csináltak. 

 Ebbeli fáradozásukat és érdemeiket kellőképpen méltányolni óhajtván, a saját 

 erre vonatkozó felfogásukat és véleményüket szószerint idézem : »Megütköznck 

 talám abban, mikor látják, hogy ebben a' könyvbenn sok új és szokatlannak 

 tetsző plánta nevek vágynak: ellenbenn sok régiek, mellyeket már netalám 

 hallottak vagy olvastak, vagy tudtak ; itt elő nem fordulnak. — Hogy sok új 

 neveket kellett készíteni, annak fő oka az, hogy nem lévénn még Magyarul 

 a' Fúvészség Tudomány formábann, felette sok plántáknak még semmi magyar 

 nevek nem volt ; a' mellyeknek hát nevet kellett adni. Másik oka pedig az. 

 hogy a' mellyeknek alkalmatlan vagy bitang nevek volt, azoknak alkalmatos- 

 sabbat kellett adni. Megtetszik magából a' könyvből, hogy mi, minden előttünk 

 tudva volt alkalmatos magyar nevezeteket bctsbcnn tartottunk, és meghagytunk : 

 de meg kell vallani, hogy azok közt a' bábalelte főnevek közt, mellyek a' 

 köznép szájábann sőt könyveinkbenn is forognak, sokann vannak botránkoz- 

 tató, babonás, helytelen, tsuf nevek, sőt ollyan gyalázatosok is, niellyckct 

 bctsullctes ember szájára venni is átallana.« 



Ugyancsak a magyar növénynevekre vonatkozólag a XV-ik lapon ezt 

 olvashatjuk: Sok nevekkel nem vagyunk megelégedve; de már mi rajtok 

 nem segíthettünk, mert belé fáradtunk. x\zombann sok alkalmatos nevezetek 

 lehetnek széllyel a' két Hazábann, mellyek nékünk tudtunkra nem estek. ^ 



A szerzőknek eredetileg az volt a czéljuk, hogy a növényeknek orvosi 

 hasznát'.' is leírják, sőt a könyv első részét így is dolgozták ki, de azután 

 clallottak ezen szándékuktol, mert az egyrészt a mű terjedelmét nagyon is 

 növelte volna, másrészt mert belátták, hogy jobb ezt a kétféle czclt kétfelé 

 választani. így is óriás munkát kellett végezniök, melynek terhe alatt, az 

 aElőljáró beszéd"-ben ekként nyilatkoznak: j'Uk (t. i. !>Hazánk Tudós Fcrj- 

 fiai<:) tudjak megítélni, mitsoda kővágással vetekedő munka volt, itt a' nehéz- 

 ségeket meggyőzni, az első nyomadékokat megtörni, és arra menni, hogy 

 az erő, mellybe a' munka került belőle nagyonn ki ne rijjon.« 



Már csak azért sem tudtam megállani, hogy legalább helyenként szó- 

 szerint ne idézzek, mert ilyen szcp magyaros észjárással és fogalmazással 

 napjainkban már alig találkozunk. 



A növények osztályzásánál és rendszerezésénél Linné Systema Vege- 

 tabiliumának XV-ik kiadását vették alapul, bár ezt nem találták természetesnek 

 s éppen azért igen helyes változtatásokat is tettek rajta, hogy természetesebbé 



