90 BARCSA JÁNOS 



Füvészkönyv újból való kinyomásáról, esetleg átdolgozásáról. A tanárok a 

 Magyar Füvészkönyv második kiadását »mind főiskolánk, mind a hazai tudo- 

 mány érdekében szükségesnek tartották, de teljes átdolgozás mellett, mert 

 itéletök szerint mai napig sincs egyetlen egy magyar füvészkönyv sem, mely 

 iskolai használatra és fűvészi ismeretekben való önképzésre nézve ezt meg- 

 közelítené". Kovács János tanárt megbízták az átdolgozással, az átdolgozás 

 felülvizsgálatával pedig Dr. Török József, Vas Pál és Osterlamm 

 Ernő tanárokat bízták meg, megengedvén nekik, hogy magokat a debrcczeni 

 orvosi karból, vagy a gazdasági tanintézet tanárai közül vett tagokkal kiegé- 

 szítsék.* 



A munka azonban nehezen indult meg, majd meg elakadt és így a 

 Magyar Füvészkönyv modern szellemű átdolgozásának terve nem sikerült. 



Diószegi .Sámuel társával, !•' a z e k a s Mihálylyal szellemi tőkéjét 

 gazdagon és dicsőségesen kamatoztatta nemzete javára. Munkájukban a Ma- 

 gyar Füvészkönyv szerzői buzdító például szolgáltak, mint ezt az a szerény, 

 de sokat mondó emlék bizonyítja, mely a budapesti egyetem füvészkertjében 

 már régen hirdeti, hogy a magyar botanika úttörői hálás utókor számára 

 dolgoztak. De hirdetni fogja nemsokára a Magyar Füvészkönyv szerzőinek 

 működési színhelyén, Debreczenben egy újonnan emelkedő emlék is azt, 

 hogy ha a tudományok művelőinek földi pályája nem a legfénycsebbb is, 

 ma már a tudományok művelői elmondhatják magokról : non o.nnis moriar. 

 Ezen gondolatot fejezte ki Diószegi Sámuelnek Budai Ézsaiás történetíró 

 által készített epitáfiuma : »Rár elvétetett, él ő olt fent, de él és élni fog itt 

 lent is mindazoknál, kik a tudományt, virtust és érdemet becsülni tudják !« 



Barcsa János. 

 " Tiszántúli rcf. egyh. ker, jkv. 1S7."). 20ii. p. 



