AZ EURÓPAI CORISPERMUM ÉS CAMPHOROSMA FAJOK ANATÓMIÁJA. 123 



normális úton — interfascicularis cambium képzésével — tetemes mennyiségű 

 latest, a kerületen pedig már paraszövet is fejlődött, csak ekkor indul meg a 

 többéves szárrészleteken egy új másodlagos kambiumgyűrü képzése a központi 

 henger kerületi részén. Regnault és Georghieff nézetét mar V o 1 k e n s * is 

 megczdfolta, de egyszersmind általánosan kimondotta a rendellenességet a 

 Canipho) osituae csoport összes tagjaira. Én azonban a Caiiipho)osina ovata 

 esetében a legnagyobb határozottsággal meggyőződtem a rcndeUcnesscg hiányá- 

 ról, mert ennek a növénynek késő őszszel gyűjtött példányainak legalsó szár- 

 tagján csupán nonnális másodlagos vastagodást konstatálhattam. Hasonlónak 

 vélem általában az egyéves Cainphoiosina-'k. másodlagos növekedését, jóllehet 

 erről a C. aiimia esetében teljesen kifejlett késő őszszel gyűjtött vizsgálati 

 anyag híján pozitív módon meg nem győződhettem. 



Az egyéves Cainplioiosina-k szárában normáhs módon alakuló össze- 

 függő másodlagos fatestet látimk, melyet a háncs teljes gyűrűben, avagy 

 csak itt-ott megszakadva övez. A faszerkezet abban tér el a Corispcnuuiit- 

 októl, hogy igazi - tehát vastagabb falú — libriform rostok töltik ki az 

 edénynyaláb szállító részének közeit. A bélkorona igen jól láthatóan alakult 

 meg. Az egyes elemeken radiális elhelyeződés észlelhető. 



Az évelő Ca;«/>/íoro5;;/a fajok szárának anatómiai szerkezete jó ideig 

 nem tér el az egyéves fajoktól. Csak később lépnek fel olyan másodlagos 

 edénynyalábelemek, melyek nem csatlakoznak az előbb képzettekhez, hanem 

 azokkal váltakozó külön gyűrűkbe helyezkedtek el. A másodlagos elemeknek 

 ez a szabályos elrendeződése az egyedüli fontos sajátság, mely a Campliorosina- 

 kat a Corispt-niiiiiii-októl elkülöníti. Az évelő Campltorosinu-k libriform rojt- 

 jainak vastagabb fala van, mint az egyéveseknek. 



7. .4 bélszövet. 



A bél aránya a többi szövethez majdnem az összes fajoknál ugyanaz. 

 A kifejlett szártagokon ugyanis a fatest tömege rendszerint túlhaladja a bél- 

 szövetet; csak a Corispermtmi hyssupifoliiiin képezi a már említett kivételt, 

 hogy a bélszövet tömege sugár irányban 5 — 6-szorosan felülmúlja a fatestet. 

 A bélszövetet tengely irányában megnyúlt parenchymasejtek alkotják, melyek- 

 nek falán olykor apró gödörkék észlelhetők. Felülről tekintve e gödörkéket, 

 kerek vagy hasítékszerű pórusoknak látszódnak. A sejtekben — éppen úgy 

 mint az elsődleges kéregben — buzogányfejalaku calciumo.\alat-kristály- 

 csoportok s apró kristályok halmazai lordulnak elő. 



B) A gyökcy szóvelciiu'k a?iaiúiniai képe. 



1. .4- epiílennisz-t megnyúlt, vékonyfalú sejtek alkotják. Exoderma va.uy 

 hypoderma nem fejlődött. 



2. Pára az elsődleges kéregben fejlődik. 



3. Az elsődleges kéreg. 



* Engler: Natürliche Pflanzenfaniilien : Chenopodiaceae. •■ ^ 



