126 LENGYEL GÉZA 



oldalán elszórva, különböző hosszúságú háncsrészek láthatók. Az új kam- 

 biumívek a másodlagos háncs legkülső részén alakulnak. 



Még egy feltűnő jelenségnek kell okát adnunk, t. i. mily módon tör- 

 ténik az előző háncsrészeknek a később fejlődő fába való besülyedése 

 és beágyazása. A kambiumivek, már említők, hogy nem minden ponton 

 hoznak létre háncsot ; azonban a hol fejlesztenek, ott sem állandóan, hanem 

 bizonyos idő múlva beszüntetik működésüket s e helyett a háncs felett 

 új kambiumív fejlődik, mely csatlakozva az előzőhöz, mintegy áthidalja azt. 

 Ez a kambiumhíd azután a többi kambium módjára működik s az osztódása 

 folytán létrejövő fatesttel egészen bezárja a háncsrészt. Csak az vár még 

 tisztázásra, hogy honnan indul meg ennek a kambiumívnek a fejlődése. 

 Morot szerint felül a háncs közepén, indul meg s onnan terjed kétoldalt 

 a másik kambiumív felé. Hérail szerint azonban a háncs egyik oldalán 

 kezdődik a kambium, innen, megkerülve a háncsot, halad körül s a másik 

 oldalon hozzácsatlakozik a régi kambiumívhez. Helyesen jegyzi meg 

 Lei sering," hogy ez esetben nagyon nehéz a pontos eldöntés. Ugyanis e 

 kis háncscsoportok külső sejtjei, a hol a kambium keletkezik, oly gyengéd 

 alkotásúak s annyira hasonlók a kamiiiumhoz, hogy valóban nehéz, ha ugyan 

 olykor egyáltalában lehetséges is, az új kambium fellépésének időpontját 

 megállapítani. A fejlődő kambiumívek felett sokszor konstatálhattam, hogy 

 az új fatestelemek legelőször a kambiumív közepén, tehát a fatestbe sülyedő 

 háncs felső részén jelennek meg s csak később alakulnak meg az oldalt 

 levők. Ebből a tényből világosan következik, hogy az új kambiumív fejlődése, 

 a háncsív kerületének középen indul meg s innen terjed a szélek felé. 



A többi fajok szerkezeti viszonyai csupán módosulatai a főtypusnak. 

 A Corispc-niuiiii-ok gyökerében, miután az elsődleges axilis nyaláb helye 

 normális módon másodlagos fával töltődött ki, a kerület felé egymásután nagy 

 körivekben, olykor majdnem teljes körökben lépnek fel a másodlagos kam- 

 biumcsoportok, melyek majdnem az egész hosszukban hoznak létre kifelé 

 háncsot. Ez a szabályos fellépés okozza azután a gyökér szállító szöveteinek 

 nagyobb egyöntetűségét. A kambiumívek vagy körök rendszerint itt nem 

 állanak egymással radiális ívek által oly sokféle összeköttetésben, mint a 

 szárban. Előfordul azonban oly eset is, hogy a nem teljes körökben fellépő 

 másodlagos kambiumívek megfelelő helyen tangentiális irányú falakkal való 

 osztódás útján érintkezésbe jutnak a belsővel s ezáltal egymást kambium- 

 spirálissá egészítik ki, melynek működése folytán szokatlan szerkezet áll elő. 



A Camphorosma-k gyökerében a másodlagos kambium váltakozó teljes 

 körökben lép fel. mely egész hosszában fejleszt kifelé háncsot, befelé fát. 



Az évelő Cűmphorosma-{a}ok jó ideig csak rendes kambiummal vas- 

 tagodnak ; csak a másodlagos vastagodás előrehaladt fokán, mikor kerületén 

 a phellogén már régen megalakult s tetemes párát fejlesztett, indul az új másodla- 

 gos kambiumgyűrű alakulása a másodlagos kéreg legkülsőbb sejtsorai mentén. 



* Leisering: Über die Eiitwickclungsgeschichte des interxyláren Leptoms 

 bei den Dicotyledonen. (Botan. Centralbl. 1899, LII.) 



